Obsahy(1)
Čhun Som je milenkou ministra Chona a matkou jeho syna Hong Kil Tonga. Tuto někdejší služku Chonova zákonná manželka ponižuje a ráda by se půvabné dívky zbavila. Když ministr dostává příkaz, aby odjel do provincie Fenjan likvidovat bandu zločinců, Čhun Som je věrně připravena následovat ho i se synkem. Po cestě jí přepadnou bandité, objednaní Chonovou žárlivou ženou. V nerovném boji oba zachraňuje stařec jménem Mu On. Chlapec, kterého nadchlo starcovo bojové umění, prosí, aby se mohl stát jeho žákem. Dostane od dědy píšťalku (aby člověk zvládl umění osobního boje, musí být citlivý na sebetišší zvuky) a začíná namáhavé desetileté cvičení. Poté začíná samotný příběh Mstitele s píšťalou, který bohatým bral a chudým dával. (TO)
(více)Recenze (78)
Na tomhle filmu je asi nejzajímavější to, že vzniknul v Severní Koreji. Při jeho sledování jsem se neubránil takovým myšlenkám, jako jestli tam mají vůbec nějaká kina, kde by to mohli lidi vidět, kolik jiných filmů v této zemi ještě vzniklo, jestli existuje nějaké remasterovaná verze, nebo kolik lidí ze štábu postupně mohlo skončit v lágrech. Film samotný totiž za tolik pozornosti nestojí. Herci jsou bídní, příběh o ničem a jediné co bych si netroufnul hanit je choreografie a možná chvílemi profi hudba. ()
Viděl jsem jako malý a tenkrát mě to bavilo. Dnes by to už asi byla spíše zatuchlá kávička. Z nostalgie 4. ()
Ano i já jsem na tomto vyrostl, i pro mne byl tento film jedním z prvních filmů, ve kterém jsem se setkal s bojovým uměním, i já jsem tento film několikrát navštívil v tehdy ještě socialistickém kině se svým tatíkem ... Podařilo se mi film shlédnout po 22 letech od jeho vzniku s českým dabingem a přiznávám, že nostalgie to byla velká, ale postupem filmu, který má ještě k tomu dost dlouhou stopáž, se mi začal obracet žaludek právě z té "odporné nostalgie socialistické doby" ... Naštěstí se žaludek uklidnil při finálním wuxia masakru ... Nehodnotím filmy podle nostalgie, ale podle kvalit, které opravdu mají. A nebude tomu jinak ani u "Mstitele". Film je neskutečná slátanina a zdlouhavá otravná propaganda komunismu zabalená spíš do pohádky připomínající "Mrazíka". Jako takový je to dějem, scénářem, hereckými výkony a zejména dialogy naprostý odpad a otravný hnus, který mě osobně spíše připomínal doby špatné, než dobré ... Ale co musím u filmu opravdu vyzvednout jsou souboje!! To jsem opravdu nechápal!! Tak dynamicky, precizně, na svoji dobu, a zejména místo vzniku, kvalitně natočené souboje jak bez zbraní tak s nimi, plus desetimetrové skoky, jsem opravdu nečekal a musím uznat, že tohle se severokorejcům opravdu povedlo!!! Film se v tomto ohledu bez problémů vyrovná klasickým hongkongským klasikám 70. let. Ale bohužel ta zdlouhavá omáčka kolem je opravdu hnus... ()
Typický produkt pro komunistické (severokorejské) prostředí, kdy jedinec z lidu "dostane" v rámci mnoholetého výcviku do vínku téměř nadpřirozené schopnosti a jako levicový Robin Hood se vydává bohatým brát a chudým dávat. Když se odhlédne od ideologického konceptu, tak tu máme vcelku vydařený akčně dobrodružný film s propracovanou choreografií soubojů. Podobně jako v čínském Úderu otevřenou dlaní i zde je zajímavé sledovat psychologický vývoj některých postav, např. proměnu jednoho z banditů. ()
Severokorejská kung-fu pohádka z poloviny 80. let se skvostnými dialogy (co věta to perla) a Hrušínským geniálně dabujícím starého mistra. Velmi prostinký příběh dostane grády až v druhé půlce, kdy se z hrdiny stane mstitel s píšťalou a děj rychle spěje k parádnímu finále s invazí černých ďáblů. Najde se tu pár nezapomenutelných scén (výcvik s přeskakováním stromků, ninjové pohybující se v písku pláže), ale jinak to má jen ryze nostalgickou hodnotu a funguje to už pouze jako prvotřídní nechtěná komedie. ()
Komunistická agitka, která převádí příběh o Hong Kil-dongovi do podoby komunistického hrdiny, který nejdříve vyvraždí zlobivé kapitalisty a potom svině japonský, které ukradli státní poklad a berou si místní ženy (že by narážka na comfort woman?). Technicky je to na velmi vysoké úrovni (v kontextu severokorejského filmu) a především souboje jsem až překvapivě dobře natočené. ()
Rozpravkovo naijvne, no napriek tomu pribehovo putave, choreograficky vynimocne prevedene a preto divacky stale atraktivne. Kil Dong je proste spravny hrdina bojujuci za spravnu vec a to sa pocita. Vzhladom na prepracovanu choreografiu a vobec nesporne kvality sa cudujem, ze z tejto krajiny nevzislo viac podobnych snimkov (teda aspon k nam sa nic podobne zrejme nedostalo). (8/10) ()
Komunistická propaganda z Mstitele s píšťalou vykukuje vlastně v menší míře než z čínské Zrady a pomsty, která bez okolků interpretuje tchaj-pchingské povstání jako socialistickou revoluci. Hong Kil-Dong sice bojuje za chudé a ponížené, ale většinu času jeho protivníky tvoří představitelé státu, kteří neplní povinnosti vyplývající z jejich funkcí, svěřený lid okrádají, nechávají ho hladovět a respekt si vynucují brutálními represemi. Nakonec ani sám vládce nedokáže sjednat spravedlnost a utlačovaným nezbývá jiné řešení než prchnutí ze země... Zkrátka se film velmi snadno dá interpretovat i jako kritika severokorejského režimu, jehož militaristické a deklarativně "lidové" ideologii (jakož i odkazu korejského etnického nacionalismu) zřetelně podlézá jen pasáž s japonskými nindži. __________ Choreografii a rytmizaci soubojů Mstitel nepochybně odkoukal z klasických hongkongských wuxia a kung-fu filmů (těch z 60. a 70 let), s nimiž také může být kvalitativně poměřován a sdílí většinu jejich kladů i záporů. Pokud se na něj díváme v kontextu žánru a produkčních podmínek, pak lze nad jeho dětskou naivitou, hereckou i inscenační prkenností a odbytě mechanickým vyprávěním přivřít alespoň jedno oko. __________ P.S: Film jsem viděl v korejštině s anglickými titulky, které bohužel neobsahovaly žádné (chtěně ani nechtěné) hlášky, jež ostatní uživatele spojují s českým dabingem :( ()
No jo, první film, ve kterém jsem viděla rákosníky skákat přes stromy, i v mém útlém dětství mi to přišlo hodně přitažené za vlasy;-). Bojová umění mě samozřejmě bavila, proto se mi tehdy film líbil - vatu okolo jsem příliš nevnímala, podstatné bylo, že se v tom nindžové mlátili, skákali a lítali:-). Nemám nejmenší chuť si snímek v dospělosti zopakovat, pravděpodobně by to nedotáhl ani na ty 2* z nostalgie. ()
Souhlasím, že tohle je hodně nostalgická záležitost, ovšem odmítám dávat hvězdičky jen z nostalgie. Mstitel s píšťalou není zase tak skvělý film, aby si zasloužil plné hodnocení, ale na druhou stranu navzdory všem úlitbám se mi tenhle film opravdu líbil a kupodivu i teď líbí. Přestože jde v podstatě o pohádku o boji ochránce chudých proti nespravedlivým a krutým bohatým, která je docela nabitá komunistickou propagandou se severokorejskou příchutí (historický resentiment vůči Japoncům ztělesněný zlými černými ďábly). Bral jsem to tedy jako (trošku brutální) pohádku a podle toho to taky hodnotím. Snad si za dalších patnáct let nebudu ty čtyři hvězdičky vyčítat...:-)) P.S.: Mezi hodně velkou úlitbu řadím hlavně výroky typu "...to by znamenalo, že ovládají taoismus..." Lao-C' se musí obracet v hrobě.... ()
Není to tak šílené a přehnané jak bych si přál, ale i teď dvacet let od vzniku je Mstitel s píšťalou velice dobrá zábava. Škoda že ty pravé wu xiu orgie přijdou až ke konci filmu. ()
Tento film mě nijak zvlášť nezaujal, a to ani z formálního hlediska, ani z hlediska příběhu, který je zcela předvídatelný a v němž je za účelem dokonalé srozumitelnosti hned na začátku jasně definované dobro a zlo (však ona to je vlastně taková bojová pohádka). Na druhou stranu mě zaujala kvalitní choreografie soubojů, která hodně čerpá z čínského žánru wuxia – postavy tu mají nadpřirozené schopnosti a nenechají se omezovat fyzikálními zákony. Zvuky např. střelby z pistole, které doprovázejí jednotlivé kopy a údery pěstí, mi pak přišly dosti úsměvné (uvědomuji si však, že se jednalo o tradiční postupy v rámci žánru – viz např. filmy s Bruce Lee) ()
Dávam za štyri z veľkej nostalgie a neviem, či sa nejedná o vôbec môj prvý zhliadnutý kung - fu film. Jasné, že v konkurencii dnešných akčných filmov by asi neobstál, ale hodnotím adekvátne k roku vzniku. ()
Severokorejská xenofobní a komunistická představa Jánošíka.Nádech nostalgie je tím spolehlivě ubit a nejen tím, špatní herci, příšerné dialogy a docela málo bojových scén, které nejsou ani příliš dobře choreograficky zvládnuté. ()
Nostalgie se nekoná, protože tuhle pošahanou korejskou variaci na Robina Hooda jsem viděl až teď. Body jen za projev Rudolfa Hrušinského, pohádka jinak nestojí za nic. K propagandistickému charakteru tohoto filmu - na konci se říká, že lidé odcházeli z této hrozné země jnam, kde se budou mít líp. To tak nějak platí dodnes. ()
Hodně pěkný ninja film, jen té akce mohlo být více. ()
Přátelé, strčte si tu nostalgii někam. Tohle je bolševická propaganda jako když vyšije a jiné než odpadové hodnocení si nezaslouží. Onehdá jsem měl na podobné téma rozhovor s přítelem CaptainNorem. Ani Milan mě nepřesvědčil. Svůj názor, za kterým si stále stojím, je následující - přestože po technické stránce není film "Zítra se bude tančit všude" vůbec špatný, je to komunistická agitka nejhoršího kalibru a za propagaci zločinné ideologie si nic jiného než odpad nezaslouží. Tahle "perla" Kim Ir-senovy kinematografie je modelovým příkladem podobných filmů a já nemohu hodnotit proti svému přesvědčení. Tečka. ()
Typický film o bojovém umění, kde se létá vzduchem a skáče na vrcholky stromů. To se jim to skáče v Severní Koreji 10 metrů vysoko, když mají prázdný žaludek.... Asi trénují, aby si mohli odskočit k jižním sousedům. ()
Historicko - dobrodružný príbeh o majstrovi bojových umení. Vcelku slušne natočený film. ()
Když lidé, kteří dělají úplně to samé natočí film o tom, jak je špatné to dělat a hrdinou svého filmu udělají člověka, kterého by zavřeli do gulagu. Ještě, že mi tohle vědomí před třiceti lety v kině film moc nekazilo. ()
Reklama