Režie:
Bob RafelsonScénář:
Carole EastmanKamera:
László KovácsHrají:
Jack Nicholson, Karen Black, Billy Green Bush, Fannie Flagg, Lois Smith, Sally Struthers, Susan Anspach, John P. Ryan, Ralph Waite, Toni Basil (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V popředí příběhu je Robert Eroica Dupea, jenž hodil za hlavu svoji velmi slibnou kariéru koncertního pianisty a pracuje jako pomocný dělník na naftových vrtech v Kalifornii. Žije "na hromádce" s Rayette, která pracuje jako číšnice v bistru. Když Robert uslyší od sestry, že otec je těžce nemocný, vydává se domů, aby jej navštívil, a Rayette vezme s sebou. Tam je Robert znovu konfrontován s bohatstvím a životním stylem své kulturní rodiny, které se na čas zcela zřekl...Působivost a nezvyklost snímku je namíchána již ve scénáři, na něm spolupracovala Carole Eastmanová společně s Bobem Rafelsonem. Napsali silný příběh o hledání identity, s řadou komických i tragických momentů, jenž překvapil charakterově rozporuplnými hrdiny a nekonvenčními dialogy. Při realizaci za kamerou stál tvůrce maďarského původu László Kovács, jenž rovněž nasnímal Bezstarostnou jízdu, a stal se jedním z nejlepších kameramanů své doby. Ten vytvořil místy až surrealistické obrazy naftových polí či "tichem všepohlcující" krajinu v okolí rodinného domu Dupeových. Malé životní etudy sice nakonec ze čtyř nominaci nezískaly ani jednoho Oscara, Jack Nicholson jako Robert Dupea tu ale potvrdil skutečně výjimečné herecké chameleonské" schopnosti i to, že je filmová hvězda první velikosti. K silným, nezapomenutelným momentům snímku patří například dokonalou absurditou nabitá scéna kuřecího salátu", který si objednává Robert u neochotné číšnice v restauraci, stejně jako jeho smutkem a melancholií prodchnuté bravurní "pianové sólo" na jedoucím náklaďáku mezi auty na přeplněné silnici (oficiální text distributora)
(více)Recenze (85)
Nicholson dobrej. Ale, že bych zvolala třikrát "hurá", to zrovna ne. ()
28. Zlatý Glóbus za rok 1970 - cena (1) - *Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Karen Black + nominace (4) - Nejlepší film (drama), Nejlepší herec (drama) - Jack Nicholson, Nejlepší režie - Bob Rafelson, Nejlepší scénář - Carole Eastman ()
Snímek má za mě, překvapivou hloubku. Kde hlavní hrdina navenek, toho moc neřeší, ale uvnitř to vře k jasnému výbuchu. Je si vědom svého života a přestože ví, že mu utíká skrz prsty, jakoby se ho bál pevněji uchopit. Herci co mají charisma, to mají samozřejmě lehčí, že z nich člověk nemůže spustit oči i když se nic neděje, ale tady v tomto vážném snímku se Nicholson mohl opřít o svůj nezaměnitelný styl. Já byl spokojený. ()
Něco do sebe to mělo, ale musím ubrat tolik hvězdiček, kolikrát jsem u toho filma usnul. Bylo tam až moc intelektuality. A Karen Black je neskutečně e-e žena. Od tohoto filmu se chci oprostit stejně jako hlavní hrdina na konci... nikdy víc, společnýho s tím nic. ()
Jako vždy výborný Jack N. je asi jediným lákadlem tohoto snímku. Zbytek vás neodradí, ale není ani ničím vyjímečný. ()
I když se tam jezdí hodně a daleko, road movie to není, neb to postrádá jakýkoli vnitřní pohyb postav; na celovečerní stopáž natažená filmová „povídka“ nám „jenom“ postupně představuje chlápka, který pořád odněkud utíká a přitom stojí na místě, uvízlý mezi vlastním nadáním a intelektuálsko-snobským původem, které nechce přijmout, a jednodušším a z jeho pohledu asi opravdovějším světem ohraničeným naftovými věžemi a bowlingovými drahami, který ale zase tak úplně nepřijímá jeho a on jím v hloubi duše zároveň tak trochu pohrdá, což nejvíc odnáší jeho nebohé prostoduché děvče, zkrátka zmítač k pohledání, s kterým se dá jakž takž sympatizovat jedině proto, že ho skvěle hraje sympaťák Nicholson. Rozhodně žádná oddechovka ani film pro zábavu (byť místy vtipný), zato jemná náznaková charakterokresba, konstruktivně depresivní pojednání o vzdálenostech mezi lidmi i výstižný obrázek post-hippie kocoviny přelomu šedesátých a sedmdesátých let. ()
Klasika, která v mých očích asi až příliš zastarala hlavně co se vizuální stránky a tempa týče. Na jednu stranu je to úplně ukázkový příklad filmu tehdejší nové vlny Hollywoodu, ale režie mi dnes přijde až příliš usedlá a nenabízí takové podivnosti jakými umí obohatit své snímky třeba takový Werner Herzog (ježiš, jak moc jsem si vzpomněl na jeho Stroszeka). Ale pokud se řadíte mezi fanoušky Jacka Nicholsona, tak vás tady samozřejmě nic nezklame, protože v Malých životních otudách je v té nejlepší herecké poloze jak ho máme všichni rádi. 60 % ()
Skvělá drama s výborným Jakcem Nicholsonem. Průběh byl chvílemi nudný, ale byla tam kupa nápadů a co se týče konce nemůžu jinak než vynachválit) ()
Obyčejný film o obyčejných problémech obyčejných lidí. Nevím proč jsem se na to koukal. Není to kdovíjak zajímavý. ()
Malé konvenční etudy.¬ Poznámka: Toto opoznámkování je zamýšleno jako podání vysvětlení k filmu, a proto je vhodné čísti je až po jeho shlédnutí v případě, že se divák nedobral vysvětlení vlastního.¬ Konvenční život může býti vlastně docela hezký a šťastný: dítě se narodí, je očkováno, navštěvuje mateřskou, pak základní školu, po vyučení nebo vyšších školách přijme někde zaměstnání, po čase se ožení či vdá, přijdou děti, denní starosti, možná nějaká bokovka, starobní důchod a radost z vnoučat, při troše štěstí nenápadná sešlost a milosrdná smrt. Smysl života není hledán, a nebo se hledání zúží na občasné letmé úvahy a letmá povzdechnutí, jakže ten život utíká, neboť pro takové hledání není v běžném životě času a místa pro důležitější věci, souvisící s běžným chodem života. Má-li člověk štěstí, přežije i některou tu světovou, obohatí se víc než ostatní, aby tak svým dětem usnadnil vstup do života nemlich takového jako byl ten jejich, ovšem s iluzí, že život jeho dětí bude lepší. Ti hloubavější či hledavější najdou své místo v některé z církví, ti světštější a snažící se více se prosadit v některé politické straně případně nepolitickém uskupení, dalším bude stačit jejich zahrádka, v paneláku akvárium s rybičkami a palma, jiným jejich koníčky či záliby, dříve partička mariáše dnes dobrý televizní seriál.¬ Citová vyprahlost a mravní vyprázdněnost Roberta-Jacka se vyvíjí z hluboce skrytého pocitu bezútěšnosti konvenčního života, jaký jedině, jak se mu zdá, je mu světem nabízen; a poněvadž nevidí alternativu, protože není schopen vydolovati ze světa, do nějž byl vržen, jiné východisko a opříti se o ně, bloudí ve svém existenciálním kruhu, jehož konec není ukázán. V posledku tak příběh spadá do škatulky filosofie existencialismu, která byla v módě nedávno před vznikem snímku.¬ Příběh "Malých životních etud" má svého následovníka ve snímku "Indiánský posel" S. Penna z r. 1991. Oba příběhy, byť nejsou zcela o tomtéž, poukazují ke stejné věci a mají vlastně i stejný konec — "Indiánský posel" je však podán syrověji, krutěji, nemilosrdněji; jako by doba, uplynulá od "Malých životních etud", pokročila... ()
Film o bezvýznamných etudách zo života protivného egocentrického chlapíka, na akých je Jack Nicholson expert. Nikomu a ničomu sa nepotrebuje prispôsobovať, ženy balí násilím a podobne si aj objednáva jedlo v motoreste. Jeho hľadanie mi bolo ťažko pochopiteľné, príbeh mi veľa nedal, slabšie tri hviezdy. ()
Typicke odlehcene (ale pritom vazne) sedmdesatkove drama. Celou dobu jsem mel pocit, ze je to nejaka zfilmovna divadelni hra. Prece jen to smireni s otcem, krize identity, potaceni se mezi zenami atd... No nevadi. :) Misty trosku nepresvedcive (rozhovor/plac s nemohoucim otcem), obcas pekne (vizual Kovacse, par momentu) a obcas vesele (stoparky). 4- ()
Film o člověku, kterej se v životě vybodl na svůj um a šel se živit jak se zrovna naskytlo. Takže momentálně obyčejnej chlápek, kterej má přítelkyni (pěknou krávu), přátelé, práci a otce co je nemocnej. Takže situace, která je na denním pořádku X tisíc lidí. Takže asi tak. Nudnej film, ve kterým je moc postav a moc životních příběhů, který se spolu ani extra nesouvisí a u filmu jako je tento je to spíš na škodu. Nebej Nicholsona, (neřikám že se do role zvlášť hodí, ale stejně....) kterej film o něco nadzvedl svým výkonem, bylo by to asi o hodně níž. Bohužel, to není film pro mě. ()
A mě se to líbilo. Takový obyčejný film o obyčejném chlapovi a jeho životě. Hlavní hrdina je bývalý pianista, který to vzdal a pracuje jako dělník. Táhne to s hodnou leč trochu pitomou servírkou, ke které se chová jako hajzl a podvádí ji. Neváhá ani svést přítelkyni svého bratra, nedokáže si promluvit s tátou jinak než když je po mrtvici a nemůže odpovídat. V průběhu filmu se ukazuje proč - protože ztratil respekt, lásku a city nejen k okolí, ale hlavně sám k sobě. Někdo to tu komentuje, že to nechápe, já to naopak dokážu pochopit velice dobře. Občas je to vtipné, občas nudné, není to žádné strhující drama a konec je cynický. Ty 4* dávám hlavně kvůli Nicholsonovi, který je tu už takový, jak ho miluju. Ošklivý, plešatějící, ale charismatický a excentrický chlap, který přitom jasně umí zahrát i slabé chvilky své postavy. ()
Osud zivotem zkouseneho muze (prvotridni vykon Jack Nicholson), kteremu stestena nepoda ani ruku se prevaluje na vlne neprijemnych situaci, cemuz nepomuze navsteva kulturne hudebni rodiny, ktere se z osobnic duvodu zrekl, i pres svuj velky muzikalni talent. Bizarni postavicky, pomaly dej, krome hlavniho hrdiny nevyrazni herci, depresivni mod od zacatku do konce, nezazivna kamera nebo rezie. 50% ()
"Don't call me honey, mac." "Don't call me mac, honey." Psychologická dráma, ktorá je tak trochu aj road movie, keď hlavný hrdina v snahe nájsť sam seba putuje z miesta na miesto, ale bez väčšieho úspechu. Je to zároveň aj človek neschopný opravdivého citu, kvôli čomu pôsobí celý film dosť bezútešne. Film je hĺbkovou psychologickou štúdiou s výborne vykreslenými, živými postavami a so zvláštne podmanivou atmosférou. Prispieva k nej výborná kamera (László Kovács) a aj príhodná hudba (vhodne použitá klasika). Jack Nicholson je vo svojej prvej veľkej role skvelý (nominácia na Oscara) a za zmienku určite stojí aj Karen Black ako luxusne zahraná blondínečka (nominácia na Oscara). Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. "I move around a lot, not because I'm looking for anything really, but 'cause I'm getting away from things that get bad if I stay." ()
Sledovat arogantního záletníka, neskutečného sobce, ovšem skvěle zahraného Nicholsonem, mě zrovna nebavilo. Samotný film se skládá spíše z několika situací spojených dohromady a netvoří tak ucelený celek. To jaké problémy si řešil konfrontací s prostředím bohatších lidí mě opravdu nezaujalo. Na druhou stranu, scéna v restauraci je nezapomenutelná. ()
Film o utíkajícím muži, vzdalujícího se sám sobě. ()
Aký nenápadný film. Skrytý a pritom má skutočne čo povedať mnohým ľudom. Viac baviť ma to začalo až v druhej polovici, kedy sa v rodinnom prostredí šachovnicovo otvoria dôvody, prečo protagonista uteká - a ten uteká hlavne sám pred sebou. Bohužiaľ, nevie úplne pred čím, snáď to je však ľudský údel odkedy sme začali hľadať akúkoľvek podstatu existencie. Nech sa participujeme vo svete v akejkoľvek kategórií, či v zamestnaní, zmenou prostredia alebo interakciami, týmto zdanlivým nachádzaním samých seba vždy len utekáme pred nezodpovedateľnou otázkou vlastného zmyslu. Ak sa na film nazrieme kritickým okom, obsahuje veľa scenáristického klišé a dejovú vatu. Na konci som však pripustil, že intímne mi je naozaj blízko a pod nenápadným povrchom triafa do čierneho. Tiché, ale pravé. ()
Totalne dokonaly film!!!! Nejlepsi kameraman Laszlo Kovacs opet boduje!!!!! Karen Black je ve sve hloupsti k sezrani! Vyborny, vyborny film! ()
Reklama