Režie:
Věra ChytilováKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Laco DecziHrají:
Bolek Polívka, Dagmar Bláhová, Zdeněk Svěrák, Václav Švorc, Antonín Kubálek, Bronislav Poloczek, Štěpán Kučera, Jana Synková, Marie Pavlíková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Honza Dostál opustí studium vysoké školy, aby si mohl splnit sen a stát se strojvůdcem. Je trochu naivní, ale cílevědomý. Odmítne pracovat u otce v nádražní hospodě a přihlásí se v kanceláři ČSD. Vstupní lékařská prohlídka málem vše zhatí, když Honza z pečlivosti váhá nad testem určení barev. (Filmbox)
Recenze (221)
Chytilová ve vrcholné formě. Její obvyklé moralizování tady není tak polopatické jako v novějších filmech a i když je snímek pevně (a odvážně) svázaný s dobou vzniku, čas mu kupodivu moc neuškodil. Polívka vysloveně exceluje a i vedlejší figury jsou vesměs trefně načrtnuté i dobře obsazené: Svěrák, Kretschmerová, Poloczek a ani Laco Déczi se tu herecky neztrácí nehledě na jeho zásadní hudební vklad. Je tu řada výborných scén i dialogů (ulomená klika, filozofování nad bufetovou šlichtou), takže těch pár křečovitějších "uměleckých" násilností se snadno ztratí. Neobdivuju zdaleka celou tvorbu Věry Chytilové, ale tohle se povedlo. Společenská satira, která i po třiceti letech a změně režimu neztratila aktuálnost, to není samozřejmost. 90% ()
Bolek Polívka to sice je, ale celkově film nic moc no. Možná sem od toho čekal mnohem víc. Z mého pohledu se jedná o docela zvláštní film s velmi malým množstvím hlášek z úst Bolka Polívky. Kromě toho mě taky zaujala Jaroslava Kretschmerová jako ztřeštěná průvodčí. (45%) ()
Vůbec mi to nesedlo. ()
Pecka. :-D Opravdu mě to pobavilo. :-D ()
Dobrá komedie s dobrým Polívkou. ()
Ani zdaleka nechápu, proč má tenhle film přes hodinu a půl, když je v něm asi 20 minut děje. Jako obraz doby, ve které vznikl, možná funguje, ale v tomhle ohledu extrémně zestárl a ztratil význam. Jediné, co mi pomohlo při sledování děje, bylo to, že jsem si představil prohozený gender z všech postav - jen tak dávaly sexuální návrhy všech žen v okolí Honzy Dostála, smysl (byly podobně agresivní a neodbytné, jako muži ve stejných situacích). Ale pochybuji, že tohle byl autorský záměr Věry Chytilové. ()
Epizodická směska s jistou dávkou vtipu. Bohužel, technické zpracování je pro mě z dnešního pohledu silně podprůměrné -- kamera je místy až tragicky špatná a režie nenápaditá. Takže zůstává jen solidní Polívkův výkon a pár povedených tragikomických situací. ()
Velmi náročná sonda do vrcholného reálného socialismu, která graduje v závěru. Povětšinou trefné, místy divácky náročné. ()
Zase jeden povedený kousek z tvorby Věry Chytilové. Úžasné zimní prostředí, krajina a již tradičně výborná hudba (tentokráte Laco Décziho) dokreslují bezvadnou atmosféru filmu. FIlm také těží ze silného hnacího motoru, kterým je mladý, přesto již výborný Bolek Polívka. I Bronislav Poloczek zahrál tradičně výborně. Stejně jako Panelstory je Kalamita citlivou a pravidvou sondou do tehdejší spolešnosti. Věřím, že musel být tehdejěím funkcionářům proti srsti, přestože zakázaný nebyl. Jediným mínusem je tak trochu slabší rozjezd filmu, o to více to vynahradí závěr filmu 4*. ()
Vtipný film o obyčejných lidech. A to jsem z Jablonce.... ()
U tohoto filmu jsem si naprosto jistý, že vysoká hodnocení tu sklízí čistě a pouze díky nostalgii recenzentů. Objektivně jde totiž o film plný naprosto ubohých hereckých výkonů s prakticky neexistujícím dějem a dokonce postrádající jakoukoliv zápletku. Prapodivné střihy a několik úplně šílených záběrů, kdy mě v první chvíli napadlo, že někdo asi zakopl o kameru se stativem a pak to zapomněli vystřihnout. Já to viděl až teď a nostalgie mě tedy netíží, což se odráží v mém hodnocení. 1/5 ()
Věra Chytilová dokázala prorazit bariéru socialistické cenzury i s takovýmto filmem, čímž si ve své době získala sympatie diváků za svou neohroženost točit snímky, které nijak nepřikrašlují skutečnost. Kalamita skutečně působí jako zemitá výpověď o běžných starostech i drobných radostech tehdejších "obyčejných" lidí a navíc nepřibarveným zobrazením šedivé a zanedbané socialistické reality působila jako podprahová kritika režimu, kterou však asi nebylo jednoduché jen tak zakázat. Řekl bych, že období, kdy Chytilová točila tyto filmy svým způsobem nepohodlné režimu, bylo i jejím umělecky nejlepším a neformálně si tím vydobyla i renomé nerežimní režisérky, na jejíž snímky se právě proto i chodilo do kina. Po sametovém převratu už jako by ztratila živnou půdu a úroveň její tvorby postupně upadala. ()
Čtyři hvězdy jsou objektivním hodnocením a pátá hvězda je moje zamilovanost do hototo filmu, která mi dost možná na objektivnosti hodnocení ubírá ( Jak už to při zamilovanosti obecně bývá ). Nevím, kde začít. Je prostě skvělej. Od naprosto realistického venkovsky přímého a prostého Bolkova Honzy Dostála, přes hudbu, atmosféru, ostatní herce i neherce, hromadu úžasných plků,... a hlavně tu pravdivost. Můžu jen doporučit ()
Česká komédia Věry Chytilovej z roku 1981 o kalamite nielen prírodnej ale aj ľudskej osobnej. Mladý Jan Dostál (Bolek Polívka) sa rozhodne nechať školu a hneď začať pracovať ako vlakvedúci, má od života veľké očakávania nerozhodnej mladosti. Okrem posadnutosti viesť vlak má mladík záujem aj o ľahkovážnu sánkarku Majku (Dagmar Bláhová), ktorá pre úspech v športe je ochotná urobiť čokoľvek. Krízu vo svojom živote riešia všetci - učiteľ (Zdeněk Svěrák), jeho žena, primárka (Jana Synková), kolega železničiar Douda (Laco Deczi), mäsiar (Bronislav Poloczek) a ďalší. Záverečné vykoľajenie vlaku v záveji snehu a následné zavalenie predstavuje symbolický stret prírodnej sily s našimi osobnými. ()
Taky jsem si jednou řekl, že bych se nejraději na všechno vysral a šel řídit lokomotivu. Pak jsem se podíval, co to obnáší, a raději jsem se vrátil ke stávající činnosti. Netušil jsem, že o tom ale někdo natočil film, a tak se mi tahle filmová, poetická hříčka stala útěchou pro můj rozšlápnutý, spontánní sen. Náramně jsem se bavil a představa, že by na semaforu jednou začala svítit bordó, je okouzlující. ()
Jediný film od Chytilové co se mi kdy líbil. Ale řekněme že tenhle celý film si zaslouží svůj kredit pouze díky Polívkovi. Celé to stojí na něm, hlavní hodnota se zde skrývá v tom, jak se tváří, co říká, a hlavně jak to říká. Příběh je celkem obyčejný, žádný vyloženě nesmrtelní vtip tam také není, je to prostě one man show. A z tohohle úhlu je to vlastně nepřekonatelné, protože jeho výkon je zde opravdu neodolatelný. Taky má velká poklona patří Janě Synkové, která tady hrála naprosto dokonale. Stejně tak jsou povedené Bláhová, Kretschmerová a další. Takže ingredience tohoto filmu je: 9% dobrého nápadu a 91% roztomilého Polívky. ()
Pre mňa najzaujímavejší Chytilovej film. 75% ()
70% ()
Trezorová chuťovka s nekonvenčnou, no o to atraktívnejšou scénickou, jazzovou hudbou. Film je tak nádherne svojbytný zrejme kvôli duu Chytilová-Polívka, verím, že na pľace panovala skvelá nálada. Ďakujme Kalamite za to, že bola predzvesťou najlepšej moravskej komédie všetkých čias ;) ()
Bolek Polívka a jeho kreace na téma červená barva u očního nemá nemá !!! chybu...Jana Synková by měla mít na tón svého hlas ochranou známku - stačí aby promluvila a řvu smíchy ()
Reklama