Režie:
René ClémentKamera:
Marcel GrignonHudba:
Maurice JarreHrají:
Jean-Paul Belmondo, Charles Boyer, Leslie Caron, Jean-Pierre Cassel, George Chakiris, Bruno Cremer, Claude Dauphin, Alain Delon, Kirk Douglas, Glenn Ford (více)Obsahy(1)
Významný francouzský režisér René Clément se ve své práci pravidelně a systematicky vracel k událostem druhé světové války. Film Paris brûle-t-il? byl natočen v průběhu roku 1966 jako téměř tříhodinový epos o hrdinství Francouzů v době osvobozovacích bojů v srpnu 1944. Výrobu filmu zaštítila americká společnost Paramount Pictures, ale hlavní osobností u vzniku filmu byl významný francouzský producent Paul Graetz, nositel Řádu Čestné legie, který však zemřel náhle na infarkt hned v počátku natáčení. Film byl kvůli použití autentických záběrů z konce války natočen celý černobíle. Žádný ze zúčastněných herců nedostal vzhledem k typu snímku a obrovskému množství hrajících nijak velký prostor, nicméně objevila se zde řada významných osobností francouzského, amerického i německého filmu. Film nezískal sice žádná ocenění, ale ve dvou kategoriích byl nominován na Oscara, skladatel Maurice Jarre byl nominován na Zlatý glóbus za hudbu. Ve francouzské kinematografii má film Paris brûle-t-il? značný význam jako historicky věrný opus oslavující Francii a Francouze na sklonku války. Oceňován byl však především odborníky, zatímco diváci v kinech upřednostňovali v případě válečných filmů spíše veseloherní žánr, což dokládá podstatně větší úspěch komedie Velký flám, která měla premiéru o měsíc později. René Clément se pak již nikdy do podobně ambiciózního projektu nepustil, mimo jiné proto, že z hlediska finanční návratnosti film rozhodně nesplnil vkládaná očekávání. (argenson)
(více)Recenze (34)
Ve filmu hrají epizodní role největší francouzské, ale i americké hvězdy své doby, takový velikáni a oni tam maj mají třeba jen dvě minuty třeba Kirk Duoglas nebo Alian s Belmondíkem tam mají společnou scénu trvající cca 30 sekund, nicméně není se čeho bát, film i přes svou délku vůbec nenudí. Samozřejmě být Francouz a znát všechny detaily a významné osoby jejich pařížského povstání užil bych si film do absolutní mrtě, ale to není chyba filmu. Film poměrně reálně vypráví o tom jak probíhalo pařížské povstání, strach reálné umrtí, kvalitní dialogy, nejvíc mě dostal, když jeden z velitelů odboje říká spojeneckým důstojníkům, že když nepřijdou Paříži na pomoc tak jim to nikdy nezapomenou, nikdy. Byla to velmi dramatická scéna a já si při té scéně vzpoměl na 1938, taky vám to nikdy nezapomenu. V některých ohledech mě situace v Paříži připomínala totžnou situaci v Praze o rok později jen s tím rozdílem, že přebírání prefektury mě tady přišlo až příliš snadné. Možná se mohl film více zaměřit i na politickou roztříštěnost odboje. Líbilo se mě jak němečtí důstojníci nebyli znázorněni jako stroje bez vlastních myšlenek a o vůdcově rozkazu vymazat Paříž z povrchu zemského měli své pochybnosti. Je super vidět, že Francie na téma válka válí nejen v sektoru komedie, ale i v sektoru drama. ()
Když si film nenajde cestu k vám, musíte si cestu k filmu najít vy sami. Toto je dobrý příklad. Méně známý kus vojensky zaměřené kinematografie 60. let, jenž společně s řadou známých herců velmi detailně přibližuje osvobození Paříže. Bohužel jsem čekal trochu víc. Nepříjemně dlouhá stopáž by šla alespoň z úvodu filmu zkrátit o dobrou tři čtvrtě hodinu, jelikož brzdila celý film. Dále mi je docela líto, že z řad známých herců si skoro nikdo nezahrál "stálejší" roli, a tak jsme Kirka Douglase, Jean-Paul Belmonda nebo třeba Alaina Delona mohli vidět jen velmi krátce a útržkovitě. Film mě lehce zklamal, ale nemůžu mu vytknout velmi dobré, řekl bych až dokumentární zpracování. ()
Skvěle herecky obsazený film z období francouzského odboje na konci druhé světové války, byť s poněkud delší stopáží. Výborně jsou zapracované skutečné záběry z osvobození Paříže, celému filmu to zásadně přispělo na věrohodnosti. Pro všechny, kteří mají rádi francouzské filmy a zajímají se o téma druhé světové války, je to optimální. ()
Za poslední dobu nejnáročnější dílo, které jsem shlédnul. Těžko se mi rozhoduje, jaké hodnocení mám dát, film nebyl ani trochu z mého oblíbeného soudku, avšak myslím si, že byl i přesto velice kvalitně zpracován. Film o záchranných pracích jednoho z nejkrásnějších světových měst si vyžádal mnoho známých herců, avšak řekl bych, že ani jeden tu nehrál hlavní roli. Z Francouzů tu dělají hrdiny, z Němců chudáky ...ještě že je ta doba za námi. Dávám ****. avšak oproti ostatním čtyřhvězdičkovým filmům musím dodat, že na tento bych se znova nedíval. ()
Clément si tentoraz zobral veľké sústo. Vojnový veľkofilm so všetkým, čo k tomu patrí, hlavne so skvelým hereckým obsadením, aj keď máloktorá z hviezd tu dostane viac ako 5 minút. Takže tu nemáme žiadnu hlavnú postavu (ak, tak by ňou mohol byť nemecký generál Gerta Frobeho), množstvo malých postáv, celé je to také nesúrodé, ani vojnové scény nie sú nič extra, navyše prekladané dobovými zábermi. Coppola neskôr dokázal písať lepšie scenáre. ()
Galerie (57)
Photo © Les Films Paramount
![Hoří v Paříži? - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/228/159228815_5dc534.jpg)
Zajímavosti (8)
- Režisér René Clément neústale trpěl strachem z filmu s tak obrovským rozpočtem a výpravou, přičemž se údajně občas hroutil. Paradoxně si tak zadělal na nevraživost s Orsonem Wellesem, který mu tento projekt záviděl. Ten pak nazvdory znalosti francouzštiny mluvil na Clémenta jen anglicky přes tlumočníka. (Martensson35)
- Název filmu je podle mnohých zdrojů odvozen z telefonického spojení mezi Adolfem Hitlerem, náčelníkem operačního štábu německých ozbrojených sil Alfredem Jodlem a vrchním velitelem německé posádky v Paříži generálem von Choltitz. Větou "Brennt Paris?", tedy "Hoří Paříž?", se Hitler v telefonu hystericky dožadoval odpovědi na to, zda byl vykonán jeho rozkaz k úplnému zničení města. Generál von Choltitz příkazu neuposlechl, volil porušení vojenské povinnosti tam, kde byla poslušnost nečestná, za což ho Francouzi uznávájí. (vangobseck)
- Jedním z důvodů proč je film natočen černobíle, bylo nahrazení červené barvy na nacistických vlajkách za šedou. Pařížské úřady totiž zakázaly jakékoliv vyvěšování nacistických vlajek v původní úpravě, byť v rámci natáčení filmu. (Martensson35)
Reklama