Režie:
Milan CieslarKamera:
Petr HojdaHudba:
Zbyněk MatějůHrají:
Miluše Šplechtová, Juraj Kukura, Marek Vašut, Oto Šrámek, Michal Dlouhý, Josef Vinklář, Jaroslav Tomsa, Ivana Christová, Ivo Pavelek, Zdeněk Troška (více)Obsahy(1)
Juraj Kukura v hlavní roli kriminálního filmu, který se odehrává na pozadí vrcholového střeleckého sportu... Kriminální film režiséra Milana Cieslara vznikl podle literární předlohy renomovaného slovenského spisovatele Ladislava Mňačka. Vypráví příběh navenek úspěšné rodiny, v níž vše plyne zdánlivě podle pravidel a s dostatečným množstvím lesku a třpytu. Pod povrchem hladce fungujících vztahů se však odehrává drama celé rodiny i závažné osobní problémy jejích jednotlivých členů – otce (J. Kukura), matky (M. Šplechtová) a téměř dospělého syna (O. Šrámek). Řetězec nedorozumění, předstírání, nenaplněných ambicí, touhy po penězích i lásce jednoho dne vykolejí rodinný vlak a vyústí v tragédii… (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (51)
Silný příběh v nezáživném, až otravném zpracování. Podprůměrná, byť alespoň melodická road (shot) movie životem. O tom, že úkolovat svými nenaplněnými sny potomka může vést ke smutnému konci. Aneb dlouhé vlasy, krátký rozum (a tím nemyslím tu „zděděnou“ matraci Danielu, ale Robertova otce). Ale trefil to parádně, tatík! Přímo olympijská trefa, řekl bych. Jen místo medaile si vystřelil doživotní peklo. Tak aspoň se na to ještě učesal, no. ()
Utahaný a průhledný pokus o psychologický thriller podle rozhlasové hry Ladislava Mňačka v produkci České televize a Cieslarova Happy Celluloidu. Na začátku se dozvídáme, že mladý talentovaný sportovní střelec Robert nepochopitelně zastřelil dva policisty při dopravní kontrole a zbytek filmu nám ve dvou proplétajících se dějových liniích osvětluje proč a jak je zabil (flashbacky) a jak to s ním dopadne. Z toho sice pramení nemalé napětí a početné, v krátkých intervalech sázené flashbacky dodávají vyprávění na dynamice, ale Robertova motivace k činu je lehce odhadnutelná a samotný nejočekávanější (aspoň mnou) závěrečný flashback s vraždou policistů nakonec není nijak zajímavý. Je-li s filmem někdy spojován přívlastek akční, nelze jej vztahovat k ničemu jinému než k zmíněné formě vyprávění, protože jediné, co tu vzdáleně připomíná akční scény je to, že se dvakrát za film někde proběhnou urňáci a to aniž by vystřelili. Ve filmu, kde hrají zbraně takovou roli, bych také čekal víc jejich fetišistických detailů a víc "hollywoodských" scén jako ta, kde si Robert a Daniela (sexy Miss Československo 89 Ivana Christová) při sexu přejíždějí po tělech pistolí (orgasmus symbolizuje cvaknutí uzávěru), která v českém filmu samozřejmě působí trochu úsměvně. Obrovským mínusem celého filmu je pak nesmírně otravná postava Robertovy matky v podání Miluše Šplechtové. Film ve své době výrazněji nezabodoval ani u kritiky, která si s ním nevěděla rady (Cinema 80%, její Lexikon českého filmu 20%), ani u diváků. Pro zajímavost, pod pseudonymem Jon Jorlin se na scénáři podílel Marek Vašut a cameo roli reklamního režiséra si tu střihl Zdeněk Troška. ()
Inu, zlatá devadesátá. Z nepublikované povídky Ladislava Mňačka vykřesal Cieslar nejen skvělý thriller, ale taky svůj Happy Celluloid. Jak chutná smrt má mnoho společného s Válkou barev, kterou taky snímal Petr Hojda. Okouzlení západními thrillery v této české variantě není ani v nejmenším trapné, skvěle pracuje s uvěřitelným Kukurou, kterého doplňuje se svou typickou manýrou Šplechtová, Vašut na jistotu a debutující Šrámek, který se hercem nikdy nestal, a v neposlední řadě překrásná Ivana Christová, která nikdy neměla tolik sebevědomí jako Simona Krainová, ale jako herečka měla mnohem větší talent. Aktraktivní film, který sice dneska působí jako vzpomínka na dobu, která taková nikdy ve skutečně nebyla, ale pro znalce jedné z nejzajímavějších dekád našeho filmu je to fajnovka. Kdo jiný by taky ocenil Trošku jako režiséra reklamní kampaně aerolinií. ()
Musim rict, ze ten film ma neco do sebe. Bavila me postava otce, kterou vyborne ztvarnil Juraj Kukura i pokus o psychologicke vysvetleni Robertova cinu (ktere tedy mohlo byt jeste lepsi). Christova neni a nikdy nebyla zadna herecka, je to ale nesmirne zajimavy typ zenske, v tomto jejim jedinem celovecernim filmu urcite potesila! Sice filmu chybi vice lepsich hereckych vykonu, propracovanejsi scenar a lepsi technicka stranka filmu, dobovou atmosferu naseho raneho "kapitalismu" to ale ma slusnou. Lepsi, nez jsem cekal. ()
Zvláštní, mně se tento příběh líbil. Nejen jako příběh, ale i celé filmové zpracování. Tedy téměř celé. Byla totiž místa, kde byla doprovodná hudba tak hlasitá, že to nešlo jinak, než ji prostě ztlumit. Vyloženě mě překvapilo, že se mi poprve líbil Marek Vašut. Možná to bylo tím, že nehrál zápornou postavu. Řekl bych, že film dobře vystihuje problémy, které se u velmi zámožných vrstev obyvatelstva mohou v té či jiné podobě vyskytnout. Bylo docela jasně vidět, že bohatství samo o sobě ještě není zárukou šťastného života. (čtvrtek 19.11.2009) ()
Galerie (3)
Photo © Česká televize
![Jak chutná smrt - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/182/182000_2de3c0.jpg)
Zajímavosti (5)
- Oto Šrámek se nikdy ve filmu neprosadil, ačkoli jeho společný debut s Ivanou Christovou byl ve své době hodnocen dobře. V listopadu 1995 se ve SME objevila tato citace: Oto sa viackrát neúspešne pokúšal o filmové štúdium. "Rád by som hral ďalej, keď bude mať o to niekto záujem. V súčasnosti mám však naplánovanú cestu niekam do teplých krajín, aby som netrávil zimu doma. V januári preto na skúšky nepôjdem, buď to skúsim vonku, alebo určite po návrate." (NinadeL)
- Pro tento film byla založena filmová a video produkční společnost Happy celuloid s.r.o. Milana Cieslara. Její další projekty jsou Der Lebensborn - Pramen života (2000), Duše jako kaviár (2004), Krev zmizelého (2005), Dešťová víla (2010), Láska je láska (2012), Colette (2013), Věčně tvá nevěrná (2018) a Dvě nevěsty a jedna svatba (2018). (NinadeL)
- Drobnou roli televizního reportéra si ve filmu zahrál fotbalový komentátor Jaromír Bosák. (skudiblik)
Reklama