Režie:
Pavel HášaScénář:
Jiří Svetozar KupkaKamera:
Jiří KadaňkaHudba:
Petr MandelHrají:
Luděk Munzar, Jana Hlaváčová, Václav Postránecký, František Němec, Vladimír Brabec, Jaroslav Satoranský, Ivan Vyskočil, Libuše Štědrá, Jana Staňková, Richard HonzovičObsahy(1)
Luděk Munzar v titulní roli příběhu o riskantní dvojí hře ministerského předsedy protektorátní vlády Aloise Eliáše... Když 15. března roku 1939 obsadila nacistická armáda Čechy a Moravu, nastala pro český národ doba smrtelného ohrožení. O pár týdnů později začalo pro divizního generála Aloise Eliáše nejdramatičtější období jeho života – dne 27. dubna 1939 byl jmenován ministerským předsedou vlády Protektorátu Čechy a Morava. A to navzdory tomu, že nacistům byla známa Eliášova činnost v ruských a pak ve francouzských československých legiích, i to, že byl zastáncem aktivní obrany v době mnichovské kapitulace. Alois Eliáš funkci v protektorátní vládě přijal s plným vědomím rizika a nebezpečí: byl si vědom toho, že spoluprací s nacisty pošpiní své jméno, věděl, že se neobejde bez předstírané loajality. Tragičnost svého rozhodnutí vyjádřil slovy: „Nevezmu-li to, dostanou to lumpové, vezmu-li to, oprátka mě nemine…“ Autor J. S. Kupka v příběhu zobrazil onen dramatický moment, kdy hrdina musí přesně rozpoznat morální hranici, kterou nesmí překročit. Tím se stal Eliášův osud zcela ojedinělý: v době druhé světové války nebyl žádný jiný ministerský předseda nacisty popraven pro spolupráci s odbojem. (Česká televize)
(více)Recenze (55)
Tady řeknu něco s čím si určitě popudím většinu zdejších uživatelů a ještě větší část neuživatelů csfd, ale já si to prostě nedokážu odpustit, tím spíš, že při sledování téhle inscenace mě téma hrdinství českých lidí za druhé světové války lítalo mozkem jak sem a tam jak nadopovaný jo-jo. Pro mě totiž nikdy nebyl - není a nebude hrdina ten, kdo vydá svou zem do rukou nacistů, nechá v ní napospas nacistickejm gaunerům svůj národ a co nejrycheji zdrhne do bezpečí. Naopak hlubokou úctu, respekt a obdiv cítím ke každému, kdo v České republice zůstal a vyrovnával se s každodenním stresem zda náhodou na dveře druhej den nezaklape gestapo a "nezahraje" mu osudovou. Takový lidi možná nevedli odboj z Londýna, po takových lidech se nepřejmenovávají ulice ani se jím nestaví sochy a už vůbec se o nich nemluví, ale takový lidi pro mě byli 100x statečnější. Co je však ještě horší, když se nedostává adekvátní pozornosti ani těm Čechům, kteří zde nejen že zůstali a zažívali nacistickou medicinu strachu a teroru, ale ještě proti ní bojovali. Takový lidi si zaslouží svoje inscenace, filmy, sochy, ulice i náměstí, protože takových lidí nemá žádný národ nikdy dost. Výborný pane Hášo i pane Kupko, tleskám za téma i komorní zpracování, stačí pár dialogů aby každýmu z nás bylo jasný, že by radši tančil tango s ďáblem, než aby byl na místě pana Eliáše a herecký výkony pánů Munzara, Němce a Brabce jsou rovněž na aplaus. ()
Jedna z těch mnoha věcí, kdy stačí vybrat zlomový historický moment, pak už se scénář píše sám. Luděk Munzar bez debat, k tomu bravurní František Němec a krásný zlidšťující prvek v podobě Jany Hlaváčové, která reprezentuje celý ten zástup obyčejných lidí, jejichž cílem bylo pokud možno přežít. Mapování bílých míst našich dějin se Československé a České televizi v 90. letech velmi dařilo. ()
Každý by si měl uvědomit, jak těžká pozice to byla, ochcávat nohy Němčourům celé dva roky, a zároveň pracovat pro londýnský exil. V dnešní době už se pohled na tzv. kolaborantskou protektorátní vládu mění, zlidšťuje. Tento film naprosto parádním způsobem vykresluje atmosféru doby, cíle Německa v Protektorátu a rozsah prostředků, které Němci byli ochotni použít pro zajištění klidu vojenské výroby v Čechách. Herecký koncert Munzara, Brabce a zejména Němce činí z inscenace jednu z perel let devadesátých...100% ()
Výborně obsazená i zahraná inscenace. Luděk Munzar jako statečný generál Eliáš, jeho žena zahraná Janou Hlaváčovou, gestapák Steiner ve skvělém podání Františka Němce, Vladimír Brabec jako baron Rathenow a také Václav Postránecký v roli zbabělce a zrádce. Film podle skutečné události o statečném premiérovi ve vládě prezidenta Emila Háchy. ()
Nejednoduchá úloha generála a prvního protektorátního ministerského předsedy ing. Aloise Eliáše zůstává v obrazu českých dějin stejně nevděčnou, ne náhodou podobnou té, kterou sehrál prezident Hácha. Pokus o udržení alespoň minimální autonomie, snížení rizik a ztrát pro české země i riskantní zapojení vlastní osoby do odbojové činnosti, by v konečném resumé tohoto bývalého diplomata a neobyčejně statečného člověka neměly scházet. Munzarova herecká kreace je obdivuhodným psychologickým portrétem muže na rozhraní své politické kariéry, plně si uvědomujícího fatálnost kontroverzních činů, ospravedlňovaných nejasným hrdinstvím ve prospěch národa. Se stejným zaujetím vytvářejí své vedlejší role František Němec, Jana Hlaváčová i Vladimír Brabec. Zůstat vězněm ve vlastním těle jistě nebyla snadná volba, vývoj a události druhé světové války ale dali Eliášovu hrdinskému gestu za pravdu. Dnes určitě. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (5)
- Ve slavném československém filmu Atentán (1964) si Luděk Munzar zahrál postavu velitele výsadkové skupiny Silver A, který byl do protektorátu vysazen jen několik měsíců po Eliášově zatčení. (PhillM.)
- Generál Eliáš byl jako jediný premiér nacisty okupovaného státu za svou odbojovou činnost popraven. (PhillM.)
- Josefu Eliášovou, manželku předsedy československé protektorátní vlády gen. Eliáše, hraje v této inscenaci Jana Hlaváčová, která s představitelem hlavní role Luďkem Munzarem tvořila manželský pár i v civilním životě. (PhillM.)
Reklama