Režie:
Paul WeitzScénář:
Paul WeitzKamera:
Remi AdefarasinHudba:
Stephen TraskHrají:
Dennis Quaid, Topher Grace, Scarlett Johansson, Marg Helgenberger, David Paymer, Clark Gregg, Philip Baker Hall, Selma Blair, Frankie Faison, Ty Burrell (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Dan Foreman je už dvacet let marketingovým ředitelem časopisu Sports America a má hlavu plnou starostí. V kuchyni našel krabičku od těhotenského testu, dlouholetý klient Eugen Kalb mu oznámil, že už nebude v časopise inzerovat, a vydavatelství, pro které pracuje, koupil nový majitel. Strach, že je jeho dcera Alex těhotná, se sice nepotvrdí, ale šok ho přece jen nemine. Nejprve mu manželka oznámí, že čeká dítě, a pak mu šéf řekne, že nové vedení na jeho místo dosadilo někoho jiného. Šokovaný Dan zjistí, že jeho novým nadřízeným je teprve šestadvacetiletý Carter Duryea, který nemá s reklamou žádné zkušenosti. A to ještě netuší, že se mladík, kterého právě opustila manželka, ve výtahu seznámil s Alex. Zmatený Carter není schopen předložit oddělení obchodní strategii, a tak jen uhýbá pomocí naučených frází. Jediné, na co se zmůže, jsou výpovědi. Navíc se vnutí k Danovi na nedělní oběd, kde se opět setká s Alex... (TV Nova)
(více)Recenze (253)
Příjemná decentní melancholická komedie (nebo úsměvné drama?) z chladného světa vybuzených marketingových yuppies s výborným obsazením, ze kterého ční zejména nový objev Topher Grace. Ten mi zpočátku připadal dost nevýrazný a trochu nadbytečný (kolik Tobey Maguirů ještě potřebujeme?), ale snadno mě přesvědčil svým excelentním výkonem. Stejně snadno jako si moje sympatie urval životem těžce zkoušený, ale stále vzpřímený a upřímný šéf oddělení reklamy a otec zoufale rychle odrůstající a osamostatňující se dcery Dennis Quaid se svým širokým úsměvem, či zvláštně krásná Scarlett Johansson jako zmíněná dcera. Pohodový snímek, který vás pobaví o to víc, o kolik méně přímočaře se o to snaží. ()
V dobré společnosti překvapí především tím, že je v rozporu s většinou současné americké komediální produkce tak nějak uměřený a kultivovaný. Neobjevuje se tam zkrátka takový ten typicky pubertální nebo buranský humor a celý snímek jako by chtěl oslovit spíš dospělé publikum, které jinak dává přednost televizní obrazovce. Není to film špičkový, protože humor v něm obsažený není tak vypointovaný, ale celé je to slušně napsané, obsazené i zahrané. Snímek zůstává na půdě produkce amerických majors, tzn. žádné velké experimenty a provokace, jen lehká společenská kritika, která ani zdaleka nedosahuje údernosti např. Lítám v tom. Má ale překvapivý konec, který se vymyká tradiční šabloně romantických happyendů. Ona ta romantická linka především díky přítomnosti Scarlett Johansson, která je pro tenhle druh žánrových snímků jako stvořená, poněkud přebíjí tu komediální. Celkový dojem: 65 %. ()
K filmu jsem přistupoval s velkou nedůvěrou, protože americký humor a romatika mě poslední dobou neoslovují (snímkům se štítkem "americká rodinná komedie", nebo "americký romantický film se až na pár titulů vyhýbám obloukem). K mému překvapení se film ani jako komedie netvářil, někdy mi přišel spíše vážnější a romantická rovina byla uvedena na slušné úrovni (on the otrher hand, pokuď se někdo těšil na nahou Scarlett, nebo žhavý a vášnivý vztah, nedočkal se). Herecké výkony titulních 4 představitelů byly výborné, tedy až na Tophera Gracea, kterému jsem roli moc nevěřil a moc se v něm nevyznal. Každopádně nám byl předveden inteligentní příběh na velice aktuální společenské téma (konfrontace zkušené stáří x dravé mládí) a závěr mě překvapil. ()
Úplně živě jsem si představil, jak ten mladý reklamní žralok prezentuje v zasedačce nějaké tuzemské společnosti svým podřízeným vizi o synergii a týmu - nejčastější otázka ve firemních kuloárech by pak zněla: „Co je to za ambiciózního kreténa?“ Decentní komedie o životních hodnotách a jejich relativitě, co se sice klišé vyhýba jak kníže Schwarzenberg bdělosti, ale až na pár světlých výjimek působí suchopárně a tak nějak neškodně. Navíc, vše protkáno kulturou servility v zaměstnaneckých vztazích, což beru v reálném životě se stejným despektem jako činnost v reklamním oboru.. Jen tak na okraj, schválně si během filmu představte Quaida v hnědém klobouku a světlé košili - kdyby se v roce 1942 nenarodil malý Harrison, padla by volba určitě na Dennise.. ()
Od Prciček je tohle skutečně výborný posun kupředu. "V dobré společnosti" je chytrá, vtipná, milá a zábavná tragikomedie. Příjemné herecké výkony Dennise Quaida a Tophera Grace jsou navíc doplněny okouzlující Scarlett Johansson. A neměla bych zapomenout na skvělou hudbu a scénář. Jednoduše jsem z kina odcházela s velmi příjemným pocitem, že těch 99 Kč stálo za to. ()
Opäť jeden z filmov, od ktorého čakáte minimum a dočkáte sa milého prekvapenia s pocitom dobre využitého času. Príjemný, inteligentný humor, kvalitný scenár, dobré nápady a skvelo som sa pobavil. Dobré je aj vsadenie dramatickej línie. 80%. ()
Není to nejlepší film, jaký jsem kdy viděla, na druhou stranu se takhle sympaticky civilních filmů, které vás ale nenudí ani na chvíli, natočí jen pár do roka. Sice se neválíte po zemi smíchy, ale tenhle kousek v sobě prostě jistou šťávu má. Taková inteligentní pohodička pro náročnější diváky, kteří si chtějí zrovna odpočinout od všech válečných a depresivních filmů. Navíc mám Dennise Quaida ráda už dlouho a svojí roli tatínkovského šéfa firmy vystihl fakt dokonale, stejně jako se Topher Grace výborně ujal role mladého, nezkušeného a trochu naivního nového šéfa. A skutečně velké plus u mě tenhle film má i za svůj trochu nečekaný (a zvlášť u amerických komedií nevídaný) konec. ()
Stejně jako v případě Jak na věc, i zde se Paulu Weitzovi povedlo natočit příjemnou,nenápadnou komedii ,,ze života". U tohoto typu filmu je samozřejmě důležitý scénář. Ten se tady povedl na výbornou, vážná situace střídá humornou a společně se skvěle napsanými charaktery hlavních postav to skvěle funguje. Obsazení je taky špičkové. Nejvíc mě asi zaujal Topher Grace, kterej je opravdu talentovanej a přál bych mu aby se víc prosadil. Dennis Quaid hraje svůj dost dobrý standart a to samé se dá říct i o Scarlett Johansson. Zkrátka Paul Weitz tento typ filmů zkrátka umí a vždycky mě s nimi potěší. ()
Inteligentní komedie od tvůrce prvních Prciček. Že to není možné? Tak to se podívejte na tento film, kterému vévodí nekompromisní Dennis Quaid. Mě osobně potěšila přítomnost Scarlett, pro kterou mám malinkatou, (no dobře, tak trochu velkou :-)), slabost... A Tophera Grace, který tomu dával tu správnou šťávu, takže si ho budu všímat rozhodně víc... Vynikající komedie s pomalým rozjezdem, skvělým prostředkem a neamerickým koncem -> ideál na páteční večery... ()
Příjemně upřímná, jemná a neukřičená poloromantická komedie, v níž kupodivu o romantiku (asi) ani tolik nešlo. Závěr mě mile překvapil tím, že na jednu stranu sice byl typicky hollywoodsky nasládlý, ovšem na stranu druhou... Však víte, co myslím. Spousta situací "jako ze života", milý humor, opravdově vypadající emoce... Dobré to bylo. Podobný, o tři roky mladší film (opět s Dennisem Quaidem) Samotář se mi ale líbil ještě více. ()
príjemne ale ľahko zabudnutľné ()
Topher Grace byl pro mě v tomto filmu snad tím největším překvapením. Nejenže jeho přivanutí čerstvého větru do firmy byl nezapomenutelný zážitek, ale on především stělesnil Cartera jako ne úplně dokonalého a světaznalého ředitele. V některých situacích jsem si vzpoměl sám na sebe. Nervózní poklepávání nohou či "Nevím co mám udělat, abych prolomil to trpné ticho v rozhovoru, tak řeknu nějakou blbost." mě úplně dostávali. Navíc to fetišistycké pití kafe má taky něco do sebe.... A Scarlett chci k sobě domú!!!!!!!!!!!!!! ()
Dennis Quaid ve svých 51 letech není žádné ořezávátko, což ovšem po profesním sešupu na nižší pozici musí dokazovat čerstvému nadřízenému, ambicióznímu 26-letému usoplenci. Pokud si chystáte bránice na pořádnou porci smíchu, tak zase vychladněte. "V dobré společnosti" vyvolá maximálně mírný úsměv, humor je konverzační a snad až příliš decentní. Film u mě způsobil lehce pozitivní náladu, je tak nějak příjemně civilní, ale upřímně pochybuju, že si na něj za měsíc vzpomenu - a tentokrát nebude na vině pouze senilita. 65% ()
Další z řady amerických, romantických (ne)komedii, kde romantika je odsunuta na vedlejší kolej a důvod, proč jsem se díval (Scarlett), vůbec nebyla vidět. Na druhou stranu je to dobře, protože mi tam vůbec neseděla. Denis Quaid je docela sympaťák a dobrý herec, Marg jsem konečně viděl i jinde, než v CSI a hlavní hrdina, Topher Grace, - takový druhý C. Affleck - byl neslaný a nemastný. Stejně jako tenhle film. Na víkendové odpoledne dostačující, ale dneska bohužel není víkend... ()
Nastávající zeť "bojuje" s faktem, že jeho nadřízený a nyní podřízený, je jeho budoucím tchánem..možná! Lekce života bude uštědřena mládí... ()
Velmi příjemná záležitost. Každá z postav byla dobře promyšlená a slušně herecky obsazená. Je to spíše drama o otci, který začíná cítit že stárne a začne si uvědomovat, že život se řítí kolem nezadržitelně dál svou vlastní rychlostí. Dennis Quaid ve svých 50 letech čas měří jinak. Jemu tak neubíhá, je plný sil, zkušeností a na svět nahlíží starým způsobem. Dcera však dospívá a je ve věku kdy kolem ní krouží mladí muži, manželka má pro něj zas takové překvápko ze kterého dostane srdeční aritmii. V reklamní branži kde pracuje se vlivem celosvětových otřesů na trzích a fůzí nadnárodních firem všechno mění a co platilo dříve podléhá dynamickým změnám. Tohle poznání jednou jistě postihne každého chlapa. Můžete být skálou o kterou se tříští svět letící kolem vás, ochráncem svých dětí, ale najednou si uvědomíte, že zvolňujete a že vaše děti už vlastně ani chránit nechtějí. Už nejste leader. Quaid se role otce Scarlett Johansson zhostil na výbornou. Měl jsem zprvu strach, že zase bude montovat nějakého toho Fénixe. Naštěstí jsem se mýlil. Skvělé! Dávám čtyři triceratopsí mobily * * * * ()
Chvílemi zábavná, chvílemi dojímavá, každopádně né úplně typická komedie. Obsazení na můj vkus povedené, jen ten Topher mi tady děsně lezl krkem skoro celou stopáž, ale zřejmě to vyšlo z role, protože jinde mi tak žáhu nerozpálil. ()
DVD/// Obsazení 9/10 Děj 7/10 Hudba 8/10 Efekty 7/10/// +herci, hudba, závěr -málo romantiky, málo vtipných situací/// Tohle je velmi příjemný, takoví civilní film. Jak film, tak i jednání postav na mě působí velmi reálným dojem. Scénář vkusně divákovi nabízí možnost pohlédnout do situací jaké se naskytnou, když mladej kluk šéfuje o dvě generace staršímu chlápkovi, kterého právě sesadili z postu šéfa. Mnoho situací je velmi pěkných a hlavně vždy když spolu vedou rozhovor Topher Grace a Dennis Quaid a nebo Scarlett Johansson a již jednou zmíněný Topher Grace. Ostatní postavy sice tolik do příběhu nezasahují ale určitě si svoje místečko najdou. Za zmínku stojí David Paymer, Selma Blair, John Cho a Malcolm McDowell. Snímek má jinak pěknou hudbu a dosti originální závěr. Škoda, že to nemá další pokračování, docela by mě osudy postav zajímaly./// Celkem 75%/// ()
Nebylo to špatné, ale zase tolik mě to nezaujalo, abych se na to ještě znova podívala. I když mi to jednou stačilo, tak to bylo poměrně zajímavé a na americký film to mělo docela slušný konec. 3* ()
Vskutku jsem dostala něco, co jsem nečekala. Protože tenhle film (těžko psát komedie) je tak hezky naivně-realisticky lidský, že mě dostal. Konfrontace dvou generací na pracovišti v poněkud obráceném pořadí, mládí, které se dere nejen po profesním žebříčku nahoru, ale narušuje i rodinou pohodu. Prostě unikum, i po herecké stránce, protože tak moc charismatický mi Danis Quaid už dlouho nepřipadal a Topher Grace je klučina (jak jinak to napsat?) tak tragicky zasmušilý, že jsem mu to zbaštila i s navijákem. Divná zábava tenhle film, ale to rozhodně nesnižuje jeho dějové a herecké kvality, prostě má takové jemné a nenásilné poslání ... ()
Reklama