Kamera:
George RobinsonHrají:
Lupita Tovar, Barry Norton, Manuel Arbó, Geraldine Dvorak (a.z.), Bela Lugosi (a.z.), Cornelia Thaw (a.z.), Dorothy Tree (a.z.), Carlos Villarías (více)Obsahy(1)
Na starý Draculův hrad kdesi hluboko v Transylvánii přijíždí anglický úředník Renfield, aby s hrabětem dojednal koupi rozpadlého opatství poblíž Londýna. Po úspěšné transakci Renfield zešílí a stává se Draculovým sluhou, který dopraví jeho tělo v krabicích s karpatskou hlínou na lodi do Anglie. Tam se Dracula seznámí s dr. Sewardem, jeho schovankou Lucíou Westonovou a dcerou Evou. Po záhadné smrti Lucíi odborník na okultismus pozná, co je Dracula - který se mezitím začne sbližovat s Evou - zač, a rozpoutá se zápas o Evino tělo i život. (Oktavianus)
(více)Recenze (23)
Podívat se na španělskou verzi hned po Browningově zázraku je k nezaplacení. Nejlépe tak můžete docenit, jak je to stejné...a jak rozdílné. Hlavní nevýhodou této verze je přítomnost Španělů. A hlavní výhodou pak přítomnost Španělek. Skutečně, mužští herci jsou do jednoho špatní, někdo tu přirovnával Van Helsinga k Josefu Větrovcovi, mně přišel celou dobu jako Eugen Levy. Sám Dracula je asi největší problém, Villarías vypadá jako chlápek, co za obchodním centrem nabízí dětem sladkosti a láká je k sobě do auta, naprosto postrádá Lugosiho aristokratický šarm a nebezpečnou divokou zvířecí podstatu. Naopak ženy tu oproti Browningově verzi jsou mimořádně hezké, Lucía má stejně jako Lucy minimum prostoru, ale je neskonale hezčí, o živočišné Evě (kdoví proč ne Míně, že si Španělé změnili Johna na Juana, to beru, ale Mínu na Evu...?) Lupitě Tovarové ani nemluvím. Nevím, o kolik je tato verze proti té Browningově akčnější, přijde mi podobně statická, ale vůbec to není na škodu. Je maličko slabší, je to doslova klon - a přesto jeden z nejlepších filmů o Draculovi vůbec. Takhle totiž vznikají legendy. ()
Tato španělská verze Drákuly je delší o 20 minut, což ukazuje, že se od té anglické docela liší. Je zde modernější práce s kamerou, která najíždí na obličeje herců, což bylo v té době průlomové. V anglické verzi zase vyniká lepší herectví a více se stříhá i když opatrně. USA byly v této době už závislé vývozu svých filmů na mezinárodním trhu a protože dubbing nešel technicky úplně udělat, dospěla hollywoodská studia k rozhodnutí točit nějaký čas filmy vícekrát v různých jazycích. Tím se ušetřilo například za kostýmy, protože herci, kteří točili jinou verzi odpoledne si vzaly kostýmy svých dopoledních kolegů. Nevýhodou bylo, že jiní herci ve filmu odradily některé diváky, kteří viděli v magazínech ty slavné v původní americké verzi. ()
Tuhle španělskou verzi jsem viděl ve španělštině s portugalskými titulky, takže jsem se spoléhal hlavně na to, že scénář byl zhruba stejný jako u anglické verze. ___ No v podstatě jediným problémem tohoto snímku je mužská část hereckého osazenstva. Drákula (Carlos Villarias) - naprosto nevýrazný a nepřesvědčivý. Viděl jsem v něm pouze hodně laciný pokus o napodobení Lugosiho (škoda, že Drákulu nehrál někdo, kdo by si to hrál víc po svým), Juan Harker (Barry Norton) - vypadal jako přerostlé dítě, no a zbytek herců - zoufale nevýrazný. Ten, co hrál Renfielda se teda trochu snažil, ale jinak nic moc. Naopak španělky jsou daleko větší kočky než ty dvě blondýny z Browningový verze. A Lupita Tovar byla navíc v roli Evy (Miny) daleko výraznější než Helen Chandlerová. ___ Co mě taky hodně bavilo bylo to, že jednotlivé scény, i když až na výjimky byly skoro stejné jako u Browninga, tak se mi zdály trochu pomalejší. Někdy byly větší mezery mezi jednotlivými větami a to dalo mnohem víc vyniknout tomu, že tam nebyla žádný hudba a vytvořilo to takovou napjatější a dusnější atmosféru. ___ No myslím si, že kdyby se natočila jen jedna anglická verze, kterou by režíroval George Melford a obsadil do ní herce z anglické verze a herečky ze španělské verze, vznikl by nezapomenutelný horor, který by do svého stínu uvrhl i takové klasiky jako Frankensteinovu nevěstu nebo Neviditelného muže. ()
Tato španělská verze Draculy u mě skoro ve všech směrech válcuje verzi americkou. Jen dvě věci bych změnil, a to představitele slavného pijáka erytrocytového džusu, který se snaží napodobovat pohledy a gesta Bely Lugosiho, ale zůstává jen kopií, sice ne špatnou, ale přece jen kopií. No a pak mi celkem neseděla Lupita Tovar v roli Miny respektive v tomto případě Evy. Je totiž, jak bych to napsal, taková moc španělská. Měl jsem tendence sledovat, jestli ji pod nosem náhodou neraší knírek. Přece jenom představitelka Miny v americké verzi, Helen Chandler, byla větší kočka. Co se týče přehrávání herců, tak to mi vadilo snad jen ze začátku u představitele Renfielda, u kterého jsem to bral později jako plus při jeho kreaci coby šílence. A ještě nakonec, kdy uvidíte dvojníka Pepy Větrovce jako představitele chladnokrevného upírobijce Van Helsinga? ()
Smutný príklad toho ako jeden zlý herec môže filmu zatvoriť dvere do siene slávy. Carlos Villarias je totiž najtrápnejší Dracula,ktorého som videl - a to počítam aj Leslie Nielsena a Richarda Roxburgha vo Van Helsingovi. Škoda. Oproti svojmu predobrazu totiž ide o skutočne lepší film. Tá polhodinka navyše prospela deju aj atmosfére, to čo bolo super predtým ostalo aj tu a problematické miesta sa vylepšili. Browningov Dracula je pre mňa síce suverénne najslabším kúskom z legendárnej Universalovskej osmičky, no má jeden klad, ktorý prebíja všetko ostatné. A tým je samozrejme Bela Lugosi. A ten tu chýba. Mimoriadne zaujímavý projekt, ktorému chýbalo málo, aby svojmu vzoru prevzal miesto nesmrteľnej klasiky. 8/10 ()
Galerie (13)
Zajímavosti (9)
- Po tom, čo Carl Laemmle v roku 1914 presunul štúdio Universal Pictures do Kalifornie, bolo sfilmovanie Draculu jedným z jeho plánov. K realizácii však došlo až po sedemnástich rokoch. (Han-cock)
- Španělský štáb natáčel film ve stejnou dobu, kdy probíhalo filmování snímku Dracula (1931) režiséra Toda Browninga. Ten natáčel svůj film ve dne, zatímco Španělé ve stejných kulisách v noci. (Oktavianus)
- Důvodem, proč je španělská verze fanoušky považována za lepší, může být i fakt, že natáčení probíhalo v noci, díky čemuž měl štáb možnost vidět denní práce na anglické verzi,poučit se z chyb a lépe např. nastavit techniku, kamery a světla. Navíc představitel Dráculy Carlos Villarias měl jako jediný herec dovoleno sledovat denní natáčení a byl přímo vyzván, aby napodobil styl Bela Lugosiho. (kenny.h)
Reklama