VOD (1)
Obsahy(2)
Dnešní Pohádka pro pamětníky vypráví o holčičce tak malinké, že se dala skoro schovat do dlaně. Ale to byste nevěřili, co všechno dokázala! V jedné chaloupce se objevila náhle malinká holčička a s ní přišla radost a štěstí. Smutná byla maminka (V. Jelínková), když se objevil princ (V. Preiss) a odnesl si Pomněnku na svůj zámek… Půvabnou pohádku natočila v roce 1971 režisérka V. Janečková a do role něžné a krásné dívenky obsadila Janu Preissovou. (Česká televize)
(více)Recenze (21)
Půvabná pohádka s kouzlem proměny malé loutky v krásnou slečnu. Solidní a originální.(70%) ()
Děkuju Jezince, díky níž vím, že tahle pohádka existuje, děkuju nejmenovanému úložišti, že jsem ji tam našel a děkuju Vlastě Janečkové a Jarmile Turnovské za stvoření tohohle roztomilého příběhu, jehož podobnost s Popelkou je čistě náhodná. Preissovi jsou pěkný pár a mladá Jana Preissová je opravdu nádherná. ()
Pohádka O Pomněnce byla jen matnou vzpomínkou, dokud mi ji Самолет Су-27СК nenaservíroval až pod nos. Prostý příběh o lásce nesourodé dvojice, kde si ve ztvárnění kouzelných postav vystačili s loutkami a v hudebním doprovodu s jednoduchými příjemnými melodiemi. Princovi a Pomněnce Preissovým to strašně slušelo, jsou jedním z nejkrásnějších pohádkových párů. ()
Celkem vydařená pohádka s hereckým párem, který k sobě ladí. Nevýhodou je, že na ní zahlodal zub času. Technická kvalita obrazu, který je navíc černobílý, a zvuku je opravdu bídná a pohádce ubíra na působivosti. Vzorně odehráno, zrežírováno v kratší stopáži. Starší pohádky s dobrými herci mají své trvalé a nezaměnitelné kouzlo. Mé hodnocení: 60% ()
Rok 1971 a obraz ako z 19. storočia. Ešte aj prvé kamerové zábery Viedne z roku 1896 boli ostrejšie, dnes už krásne kolorizované. ()
„Modrý kvítek u potoka steskem vadne, žalem chřadne. To Pomněnka modrooká nemá potěšení žádné …“ Nevím, jak jsem na tuto něžnou pohádku, která mě provázela celým dětstvím, mohla zapomenout. Jeden z nejrozmazlenějších, ale také z nejněžnějších, princů v dějinách české pohádky, v podání Viktora Preisse, a neuvěřitelně kouzelně se usmívající princezna-Pomněnka, v podání nejkrásnější princezny českých pohádek Jany Preissové, na ty se prostě zapomenout nedá. A opět tu máme výzvu pro současné autory. Jednoduchý příběh, v jednoduchých kulisách, bez jakýchkoliv triků, ale s dobře napsanými dialogy, to funguje stále. ()
"Nech si své názory a běž !! No, plav !!" ;) Neskutečný Popelku vylupující bizárek - Většině očividně stačí, že je to roztomiloučké, že ?! - jehož si krade pro sebe tradičně výborný lišák Lipský.. Preiss rovněž výborný, jako vždy, své roli navzdory.. ()
Tahle malá televizní pohádka má několik výrazných předností, tou první je půvabná Jana Preissová v roli Pomněnky, pro mě je nezapomenutelná, okouzlující a vždycky si ji znova ráda poslechnu, jak hezky zpívá.. Druhým plusem je výborný Viktor Preiss, roli prince zvládl s lehkostí a šarmem.. No a v neposlední řadě musím zmínit líbeznou hudbu a velmi pěkné písničky.. U mě opakovaně spokojenost a pravdou je, že jak mi ty roky přibývají, líbí se mi víc a víc.. ()
Kdysi dávno moje nejoblíbenější pohádka, u které jsem se hodně naplakala. ()
Když na začátku zalívali ty prostěradla ve studiu nebo co to bylo, začal jsem chystat odpad ;-). Příběh zcela pohádkově průměrný... No ale ubraňte se pomněnkové Janě, když Viktor jí podlehl na celý život :-) ()
Rozmazleného prince navštíví jednoho dne malinká bytůstka, co si říká Pomněnka a zcela změní jeho život. Černobílá pohádka plná písniček a loutkové Pomněnky zaujme snad jen příjemným obsazením a tím, že je vytažená z archivu. Jinak jde o tradiční televizní kulisovou pohádku s celkem smutným nádechem s radostným koncem. Hudba: Zdeněk Marat ()
Milá přívětivá studiová televizní pohádka, kterou po mnoha letech v cyklu pro pamětníky uvedla televize. Díky ji za to. Příjemná hudba, sympatičtí herci. I když příběh není originální, protože čerpá z pohádky o Popelce, podařilo se natočit líbivou variantu. Pokud současní tvůrci nemohou najít inspiraci, tady se jedna nabízí. Barva a zámecké interiéry by ji slušely. Jen se současnými herci by byla potíž. Tak krásný pár už by sotva našli. ()
Ač je již pohádka staršího data, černobílá, trochu papundeklová, je to krásná a milá pohádka, co zahřeje u srdce. Zejména musím ocenit krásné písně, které právě Pomněnka zpívá, má překrásný hlas a hudba je velice povedená. A radost pohledět na mladičké herce - Janu Preissovou a Viktora Preisse. ()
Celkem roztomila cernobila studiovka, s krasnou mladou Janou Preissovou. 3+ ()
Pomněnčině mamince to hraní moc nešlo. A předváděný tanec byl navýsost úsporný. Ale ústřední dvojici to slušelo (byl to po Manon jejich druhý společný film, dva roky od svatby, a vůbec první, kde měli oba hlavní role). "Přivítala jsem v zahradě poupátka žluté růže, co se dnes ráno narodila." ()
Manželům Preissovým to tady moooc sluší, Jana Preissová vždycky patřila mezi naše nejkrásnější pohádkové princezny, královny a víly ()
Jedna z nejroztomilejších televizních pohádek všech dob. ()
tak po téhle pohádce pláču, v TV nešla ani nepamatuju a moc tam chybí....... tak jsem se letos dočkala (2019) a seděla jsem před bednou,jako kdysi,jen už jsme nebyla malou holkou ,co nedosáhla z křesla nohama na zem...seděla a usmívala se a dívala se na nádherný příběh maličké Pomněnky a prince...malého panáčka od leknínů, namluvil Tonda Navrátil...stejně jako holuba v Popelce. Tahle pohádka je laskavá,příjemná a dobře dopadne a já měla krásnej den..... ()
Starší studiová pohádka popisuje znenadání se objevivší se holky Pomněnky. Pravda, matka už by mohla být její babička, ale to nic nemění na to, že ačkoli nevíme, kde se vzala, jak už to tak v pohádkách bývá, disponovala různými schopnostmi. Samozřejmě jede náhodou okolo princ a ten chce babce jedinou radost vzít. Zřejmě mu sluhové a bohatství, díky kterému může mít co si zamane, nestačí. Ale Pomněnka správně pochopí, a teď je otázka co vlastně, jasné to není, že se bude mít na hradě lépe anebo, že je třeba princi poradit, jak spravedlivě soudit. Pak se zničehonic objeví panáček, který chce Pomněnce pomoci, kdo ví proč a jak holku vlastně zná, a dál už to jde ve šlépějích Popelky. Tři noci, tři plesy a princ zjišťuje, že miluje tuhle liliputánskou holku. Zajímavé je, že hlavní hrdinka má podmínku, že ji musí princ požádat o ruku jako Pomněnku, ale že o této podmínce musí mlčet nic řečeno není. Dost by si ušetřila práci, kdyby to jako typická ženská všechno princi vyslepičila a on by ji požádal hned po prvním plese. Pohádku provázejí lyrické písně, které více připomínají zpívané básničky asi tak optimistické jako Vláďa Putin v Kremlu. Je tam ale jedna, z které sebevrazi nejásají a to je ta poslední. Viktora Preisse často jako prince vidět není, v tomto je pohádka jasně originální, to Jana Preissová má s pohádkami mnohem větší zkušenosti, v té době patřila k našim nejkrásnějším herečkám. ()
Černobílá melancholická pohádka a panence - Poměnce (když říkám panence myslím malou loutku) která se zamilovala do prince a je z toho smutná. Trochu naivní ale půvabné. ()
Reklama