Režie:
Costa-GavrasKamera:
Jean TournierHudba:
Michel MagneHrají:
Bruno Cremer, Jean-Claude Brialy, Michel Piccoli, Charles Vanel, Claude Brasseur, Gérard Blain, Albert Rémy, Jacques Perrin, François Périer, Michel Creton (více)Obsahy(2)
Píše se rok 1943. Francouzská odbojová skupina obdrží z Londýna příkaz osvobodit dvanáct mužů, které němečtí okupanti odsoudili k smrti. (Snorlax)
Videa (1)
Recenze (14)
Partizánske filmy z obdobia II. svetovej veľmi často postrádajú to, čo Costa-Gavras využil v miere vrchovatej: nejednoznačnosť. Prevažujúca jednoznačná línia v ostatných filmoch: jednoznačne zlí Nemci vs. úplne kladní a dobrí partizáni tu dostáva vážne trhliny. Najmä v správaní sa rebelujúcich Francúzov, podnikajúcich drobné útočné výpady proti nacistom, sídliacich v obytných zónach miest a dedín. Partizáni oslobodia na smrť odsúdených účastníkov odboja. Jeden z nich však je navyše. Je nemecký špión? Nie je? Zastreliť ho? Nechať žiť? Rozriešeniu hádanky nepomáha zvláštne správanie tohto väzňa. Po prepade v miestnej banke ostáva partizánom navyše na krku postrelený milicionár. V meste pritom zo všetkých síl po partizánoch strieľaľ. Ako s ním naložiť? Je to správne? Neďaleko od partizánskeho úkrytu prepadnú nacisti zrúcaninu hradu s ďalšími ukrytými partizánmi. Pomôcť im za cenu straty vlastných životov? Alebo sa len bezmocne hľadieť na ich upaľovanie a popravy? Nejednoznačností film ponúka viac. Popri tom sú tu skvele zrežírované akčné scény. Najmä finálna scéna na visutom oblúkovom moste nad hrozitánsky obrovským údolím s riekou kdesi hrozne v hlbine, prelínaná bojom o úzky kaňon, stojí za pozretie ()
Kdeže triler, bežný vojnový či skôr odbojový film, ktorý je strašne ukecaný a viacmenej pre mňa nezaujímavý. Navyše, keď sa partizáni (makisti) správajú temer ako teroristi, len ich pravda a videnie sveta je to pravé - ich neustále konanie ma iba usviedčalo v tom, že škoda ich pri prípadnom strete s Nacistami nebude. Rýchlych scén je dosť, tých pravých akčných či bojových už pomenej. Najviac je ale dialógov, ktoré doslova umoria a znepríjemňujú tak sledovanie. Ani stopáž nie je na z radu tých najkratších. Akčnejší záver mierne vyzvihuje celkový dojem, ale aj ten konči rozpačito, nedotiahnuto. Costa-Gavras opäť sklamal. ()
Film je spracovaný podľa románu Jean Pierre Chabrola Un homme de trop, (Príliš veľa ľudí) z roku 1958. Chabrol sa na jar v roku 1944 zapojil do francúzskeho hnutia odporu do tzv. Maquis FTP. Išlo o vidiecke partizánske zoskupenia francúzskych bojovníkov odporu, v dobe okupácie Francúzska v dobe 2. svetovej vojny. Spočiatku sa skladali z mužov a žien, ktorí utiekli do hôr, aby sa vyhli Povinným pracovným službám (STO) formálnej vlády vo Vichy, na zabezpečenie nútených prác pre Nemecko. Maquis sa organizovali podľa regiónov . Chabrol bol zapojený v brigáde Languedoc a s ňou sa dostal až do Berlína. Práve z tohto obdobia čerpal námet aj na tento výborný film. Dvanásti členovia Maquis odsúdení na smrť čakajú na popravu. Ale partizánska brigáda dostáva za úlohu vykonať výnimočnú operáciu a oslobodiť týchto 12. zajatcov. Operácia sa vydarila, zajatci naskočia do áut. Medzi oslobodenými je ale aj trinásty človek, ktorého nikto nepozná. Kto to je? Môžu mu dôverovať? Nie je to špión? To sa dozvieme alebo nedozvieme z tejto psychologickej drámy z obdobia 2. svetovej vojny. Záverečná bitka vo filme bola natočená na juhu Francúzska, ide o bitku o Viaduc de Gabarit a tieto zábery som videl už vo viacerých vojnových filmoch. (Most bol postavený v rokoch 1882 a 1884 podľa návrhu Gustáva Eiffela a má dĺžku 565 m). Film sa nachádza v databázach pod rôznymi názvami okrem originálneho Un homme de Trop aj ako Úderný oddiel, Príliš veľa ľudí ale aj Jeden muž viacej. ()
Ještě než se Costa-Gavras pustil do série závažných politických filmů, natočil jako svůj druhý celovečerní snímek tenhle akčně tenhle laděný thriller zasazený do drsných exteriérů válečné Francie. A opět zabodoval (minimálně u mne), jak je zvykem, skvěle vybudovaným napětím i silným dramatem na pozadí skutečných událostí. Úspěšně provedeným začátkem velké záchranní akce nic nekončí, také protože jak postupně vychází najevo, v tuctu osvobozených mužů přebývá i někdo třináctý navíc... Vynikající podívaná s excelujícím Bruno Cremerem a Michelem Piccolim, a také výborně vygradovaným závěrem. 95% ()
Génius Costa-Gavras a francouzská herecká extratřída v těžkopádně vyprávěném příběhu o válečných odbojářích. To, že režisér ve svých pozdějších filmech vyměnil válečnou akci za temné politické pnutí je jedině dobře, tady jeho budování uceleného dramatického oblouku ještě tak moc dobře nefunguje. Ale klobouk dolů před některými letecky snímanými, davovými a technicky náročnými scénami, které tvoří iluzi vskutku realistické filmařiny a které dnešním filmům zavšiveným umělohmotnými počítačovými efekty chybí jako sůl. ()
Galerie (16)
Photo © United Artists
![Muž navíc - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/995/160995154_a4036e.jpg)
Reklama