Režie:
Sofia CoppolaScénář:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrají:
Kirsten Dunst, Jason Schwartzman, Judy Davis, Rip Torn, Rose Byrne, Asia Argento, Molly Shannon, Shirley Henderson, Danny Huston, Marianne Faithfull (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rakouská princezna Marie Antoinette byla téměř ještě v dětském věku, když se stala manželkou mladého francouzského krále Ludvíka XVI., aby tak byly uspokojeny politické zájmy francouzské i rakouské vládnoucí dynastie. Ale ani Versailles se svou příslovečnou nádherou nemůže zastřít skutečnost, že se Marie Antoinette ve dvorské atmosféře skandálů a intrik cítí velmi osamocená. Další rána ji stihne v okamžiku, kdy zjistí, že je jí král nevěrný s jednou z dvorních dam. Frustrovaná královna hledá útěchu v nekonečných bezuzdných výstřelcích, čímž ovšem na svou hlavu přivolá hněv šlechty i lidu. A to nakonec zpečetí její osud. (AMC Czech)
(více)Recenze (571)
Takze je to oficialni, Sofia rox !! Jeji treti film a opet velmi povedena lahudka. V porovnani je to o kousicek lepsi, nez minimalisticke The Virgin Suicides, ale ne tak uzasne hypnoticky flegmaticke jako Lost In Translation. Ve sve podstate Marie Antoinette obsahuje zhruba to, co by se od ni dalo ocekavat, tedy historicky film plny autentickeho prostredi, kostymu a veskere te nudy okolo, ale je to prave Sofiin rezisersky talent a zensky "touch", ktery tomu vsemu dodava neco navic a nudny material transformuje v delikatni dobrutku. Snove zabery, neuveritelne bohata paleta pouzitych barvicek s dominanci ruzove, skvela atmosfera, co me ale dostalo ze vseho nejvic byla hudba. O svem vytribenem hudebnim vkusu nas uz Sofia presvedcila v predchozich kouscich, nicmene tohle trumflo vsechno a jednalo se z meho pohledu o jedno prijemne Deja Vu za druhym. Aphex Twin, Squarepusher, New Order, Siouxsie... tohle by asi nikdo jiny do historickeho filmu nevrazil, za coz ma Sofia muj obdiv a kupodivu to tam (az na par vyjimek) skvele pasuje. Kdyz se napr. pri korunovacnim/svatebnim ceremonialu rozeznel Plainsong od The Cure, tak sem si sel z radosti regulerne zaskakat. Kirsten Dunst byla super, prislo mi, ze ani nemusela nic hrat, jen se tam tak povalovala na gauci, prochazela se po zahradkach a jeji tvaricka a kostym obstarali zbytek. Tempo filmu se sice neda povazovat za ultra dynamicky pulzujici narez, nicmene v pripade Sofie a atmosfery, kterou dokaze vytvorit se nejedna o zasadnejsi minus, mozna i naopak. Necekal jsem nic, vubec se mi do toho nechtelo, ale vysledek rozhodne stoji za to. 8/10 ()
Byla bych možná hodnotila výše, ale to bych si den předtím nesměla prohlédnout předchůdce nebo možná předchůdkyni tohoto filmu z roku 1938. Tento byl určitě výpravnější a dekadentnější. Jinak ale úplně všechno bylo horší, snad s výjimkou křehce krásné Kirsten Dunst, i když za ní Norma Shearer zas až tak nezaostala. V tomto filmu mi chyběla jakákoli romantika a pobavil mě snad jen císař Josef II. Ovšem, byl to příběh se smutným koncem, takže jsem zase až tak moc pobavení nečekala. Co jsem ale čekala, je počínání dospělé ženy, byť poněkud lehkomyslné, která je nejprve nešťastná, pak zamilovaná a poté se obává o osud své rodiny i svůj, jako v příběhu včerejším, zde jsem však sledovala jen až do poslední chvíle rozmazlené a zhýčkané dítě. Dauphina jsme se málem ani nedočkali, pak nám zázračně vyrostl. Konce, který měl k filmu patřit, tak toho jsme se nedočkali vůbec. No prostě tenhle film mě, narozdíl od svého předchůdce nemohl rozplakat (a zřejmě si to ani nekladl za cíl) a ani jsem Marii Antonii, jak znělo její původní jméno, abych se přiznala, nelitovala. Jak tomu bylo u předchůdce si můžete přečíst u něj... Jo, ještě nechápu všechny ty, co je tak nadchla ta hudba. Můj osobní názor ale je (i když uznávám, že nemám patent na rozum, takže to neberte jako, že musím mít pravdu) že se k filmu vůbec nehodila, nenavozovala totiž vůbec atmosféru předrevoluční Francie a hudba by měla především podtrhnout příběh. ()
strašně zajímavá záležitost.. v nejlepších momentech mi to děsně připomíná vynikající poslední dva filmy terrence malicka.. a samozřejmě skvělá práce s hudbou - velmi netradiční zážitek ()
Toto DVD jsem si koupila pod vánoční stromeček. Těšila jsem se tak velice na podívanou, že jsem byla (jak jinak) stejnou mírou zklamána. Výprava úžasná, to že byl film natočen ve Versailles, je jeho předností. Obsazení hlavní úlohy Kirsten DUNST byl jedinečný tah. Byla naprosto dokonalá. Tak jsem si vždy představovala při četbě historických knih nejmladší a nejpůvabnější dceru Marie Terezie. Mimochodem Marie Terezie v tomto filmu byla též výborná (jako typ). Co mi ale absolutně nejvíce vadilo bylo - MÁLO DIALOGŮ ! Sophie Coppola, která napsala i scénář nemá absolutně nadání pro slovo ! Vždyť tam se nikdo s nikým nebavil - jenom kusé oznamovací věty o úmrtí, sňatku nebo začínající revoluci ! Kromě úžasné podívané to byla absolutní nuda - téměř žáden děj - a přece život této rozporuplné ženy musel mít nějaký smysl - nemohla být takhle fádní a nudná. Dále král Ludvík XVI. nebyl menší než Marie Antoinetta - byl to pohledný muž, i když málo zábavný a málo předvídavý v aktivní politice. Nejvíce mi ovšem vadila moderní rokková hudba 20.století v polovině století 18.tého. Vím, že tím režiserka chtěla vyznačit dobu a nudný život mladé královny, která se chtěla bavit, ale ječící hlas zpěvačky tomu na kráse nepřidal. Mě to velmi rušilo. Závěrem bych chtěla plně souhlasit s názorem kolegyně "Kleopatry" - co by bylo, kdyby tento námět natočil FORMAN ? Nechci domyslet při představě "Amadea" - jistě Oscar a to nejen za kostýmy. Sophie Coppola - no jo, jablko někdy padne zatraceně daleko od stromu. ()
Chvílemi jsem měl pocit, že sleduji snímek "Bling Ring", akorát z pohledu těch VIPek, kterým tentokrát nikdo nic nekrade, jen na ně komplotuje. Sofia Coppola pojala životopis ženy, která jí musela hodně uhranout, moderně, o čemž hned v úvodu svědčí i hudební složka, která je mimochodem skvělá. To, že jsou kostýmy úchvatné, to je jasné, ale jinak nějak není o co stát. Líbí se mi, že byla Sofie odvážná, že to zkusila jinak, ale je to jen krásné pozlátko, kde ty dějiny trochu umírají po přeslici. A jako že Kirsten Dunst nemusím, tak tady mi byla ještě o něco víc protivná. ()
Výpravná pseudohistorická kostýmní podívaná. Žel, jen podívaná. 1) Režisérka nesporně své řemeslo ovládá - film je skutečnou show, která většinu toho, co chce sdělit, sděluje výlučně čistě filmovou řečí obrazů a zvuků. Dialogy jsou nedůležité. Herci i kamera přiměřené._____ 2) Neobyčejně zajímavé je zobrazení některých dvorských rituálů v autentickém prostředí Versailles._____ 3) Co se mi ovšem vůbec nelíbí, je celková koncepce filmu. Není to film historický (to připouští i režisérka sama), není to komedie, k dramatu tomu chybí děj, zápletka, katarze a takové ty věci. Nejvíc mi to žánrově vychází na muzikál bez písniček. Tomu by odpovídala klipovost některých scén, výběr hudby i celkové pojetí filmu jako souboru nepříliš navazujících jednotlivých obrazů a skečí._____ 4) Pokud jde o rozvržení v čase, tak mám pocit, jakoby tvůrci začali pěkně zeširoka a podrobně, vyhrávali si s detaily. Náhle v polovině zjistili, že královna ještě neporodila a více než polovina filmu je pryč. Plán je ovšem plán a tak se zbytek obrazů z původně desetihodinového filmu seškrtal na výsledné dvě hodiny. Asi to tak nebylo, ale klidně mohlo._____ 5) Hudební doprovod odpovídal spíše moderně pojaté pohádce o Popelce, než tomu, co si představím, když se řekne, že je to film o Marii Antoinettě. Rocková hudba jako vystřižená z teenageroviny ze střední školy v Kalifornii mi prostě do evropské historie nesedí a její použití zde považuji za typický projev (amerického) nevkusu a nedostatku empatie._____ 6) Dojmu z filmu nepřidal ani mělký český dabing._____ 7) Ale ty obrazy versaillesských rituálů dvorní etikety mi z paměti hned tak nevymizí. ()
Sofia Coppolová stvořila příběh známé šlechtičny originálním způsobem. Smíchala historická fakta s odlehčeným popisem tehdejší doby, přidala marnotratnost, zkaženost a poněkud volnější mravy tehdejší společnosti. Zaměřila sena vylíčení proměny mladičkého děvčátka v nenáviděnou královnu. Marie Antoinetta svým způsobem života vyšla vstříc svému osudu mílovými kroky. Kostými a exteriéry byly nádherné. ()
Film, který toho chce říct a říká neuvěřitelně mnoho. A to vše provádí beze slov, spíše skrze výrazové prostředky, které vedou přes zrakový a sluchový vjem až k divákovi. Exkurze do komnat francouzského dvora vás určitě pohltí, kdo by totiž odolal lahodným pokrmům, úslužným Jeanům či procházce po Versailles. Jen blázen by s radostí neulehl do trávy v zámeckém parku, a to ještě po boku líbezné Marie Antoinetty. Neskutečné hýření barev však maskuje prázdnotu duše a po chvilce zjistíte, že ačkoli film neustále hlasitě promlouvá skrze oku lahodící variace na téma „jak si co nejvíce užít, pokud jste bezstarostný aristokrat“, tak vlastně mlčí a nemá co říct. Marie Antoinetta je tak naprosto jiný film než předešlý film režisérky Ztraceno v překladu. Zatímco film s úžasným Billem Murraym se jevil na povrchu jaksi nudný a omšelý, tak uvnitř byl naprosto odzbrojující, myšlenkově brilantní. Marie Antoinetta je však naprostým protikladem. Za překrásným zevnějškem se skrývá naprostá prázdnota. Tam, kde si Bill Murray postačil s pozdvihnutým obočím a svým skelným odzbrojujícím pohledem musí Sofia Coppola v Marie Antoinettě nasadit nejméně tucet záběrů na Versailles, na přepychové kostýmy či na neskutečně vybíravou hostinu, aby vykompenzovala onen nedostatek jakékoli myšlenky. Nezbývá než se tedy soustředit pouze na překrásné výjevy ze života mladičké Antoinetty, kterou vskutku lahodně a s grácií sobě vlastní ztvárnila roztomiloučká Kirsten Dunst. Ve výsledku je tak Marie Antoinetta pouze nádherně maskovanou prázdnotou a nudou, podanou však s tak lahodným obalem, že jste jím natolik konsternováni, že se ani neprokoušete k jádru věci, které byste tam zřejmě stejně ani nenalezli... ()
"Marie Antoinetta" přináší do žánru kostýmního dramatu svěží vítr. Modernímu střihu je přizpůsoben obraz filmu i použitý moderní soundtrack, ale nejvíce pak sama hlavní hrdinka (typově přesně obsazená Kirsten Dunst). Právě forma vysoce vítězí nad obsahem, postrádajícím pevnou linii vyprávění a kratší délku. Nevyvážené, přesto okouzlující. 7/10 ()
Je to takový Story, bulvár, v krásnejch obrázcích a skvělou režií. A já - když už si nějakej bulvár čtu - tak jedině na hajzlu, když jdu srát (zřejmě z prozaickejch důvodů). ()
Marie Antoinetta mě mile překvapila. Čekal jsem trochu nudný film a vyklubal se z něho velmi vtipný a hravě pojatý volný životopis. Od Sofie Coppolové, ale nikdy špatný film vlastně nečekám, ona je skvělá po otci. Pořád nechápu, že většina jejích filmů zde na ČSFD nemá červené políčko. Nejde o typický životopisný snímek, ale ve stylu v jakém je točen a s výtečnými hereckými výkony a atraktivním a humorným scénářem. Sleduje jen část jejího života a vlastně to sedí docela dobře, i když bych ani ten smutný konec v tomto případě neodmítl. Přeci jen jde o životopis:-), ale to je na režisérce. Kirsten Dunst předvedla vynikající výkon, nechápu, že nezískala alespoň nominaci na Zlatý globus. Skvělí byli Jason Schwartzman či Rose Byrne a ostatní. Film je velkým zážitkem i vizuálně a výtvarně. Přímá místa, kde se děj odehrává včetně zámku Versailles a ty kostýmy a masky, no co dodat. Kamera velice atraktivní, rychlý střih to krásně prolnul, a výběr hudby, no Sofia je borkyně. Vůbec se nedivím, že si rozumí s Tarantinem. Mají podle mě hodně společného. U mě čtyři hvězdičky. Opravdu skvělý životopisný film, u kterého vám někdy i slza může ukápnout. 75%. Nejlepší scény jsou jednoznačně večery v posteli s nudným Ludvíkem a velmi dramatické finále. Aspoň, jeden Oscar za nádherné kostýmy. ()
Netradičně pojatý historický film. Spíše z pohledu jedné ženy, než čehokoli jiného. Doprovod moderní hudby byl fajn. A mohlo ho být klidně i více, na úkor klasické hudby, která tam přeci jen také byla. ()
58 % - Celkově ve mně převažuje spíš zklamání. První polovička filmu mě bavila, Kirsten hrála nepřetvařující se MA na dvoře plném přetvařujících se figurek perfektně a střet těchto světů mě bavil. Po zplození prvního potomka to ale začalo upadat, příběh ztratil veškerou sevřenost a kontinuitu (románek s vojákem) a doplazil se ke konci. No, ono to vlastně neskončilo, ale najednou přestalo... ()
Mezi historickými filmy mám tedy jiné favority. Druhá polovina příběhu už silně uspávala, dále jsem počítala s tím, že se dozvím celý Mariin příběh (včetně popravy), závěr mě tedy hodně zklamal. Moderní hudba mi do filmu tohoto typu také vůbec neseděla. Na druhou stranu, Kirsten zahrála královnu velice uvěřitelně, kostýmy byly také nádherné. Slabší ***. ()
Je svým způsobem škoda, že Marie Antoinetta je ve výsledku nedotažená. Sofia Coppola jako by nevěděla, zda chce točit seriózní historickou podívanou, nebo ironické šťouchnutí do života vyšších vrstev a dopadlo to tak nějak napůl. Když chce autorka hýřit jemným vtipem, funguje to a ono zlehčování a ironizování šlechtického života je moc fajn. Jakmile se ale pokouší o serióznost, naráží na určité mantinely, protože děj je hodně epizodický a prakticky neexistuje a je plný repetitivních scén, které jsou občas ubíjející. Je hodně zvláštní, že i přes výbornou výpravu, nádhernou kameru a skvělé kostýmy snímek vůbec nepůsobí opulentně a opravdu velkolepých momentů je tu jen pár. Potřebnou atmosféru ozvláštňuje řízný, ale hodně trefný rockový soundtrack, který z hlavní hrdinky dělá "rockovou" hvězdu své doby. Přesto to všechno úplně nedrží u sebe a i díky pomalému tempu se film dost táhne a působí hodně zdlouhavě. Navíc tu je nedořečený a násilně useknutý závěr, který nenabízí žádnou pointu a skončí de facto uprostřed děje. Kirsten Dunst je v hlavní roli velmi dobrá, i když dost chladná (možná ale záměrně) a Marii Antoinettě propůjčuje velice specifické charisma jakési dívčí nevinnosti, Jason Schwartzman jakožto Ludvík XIV. není nijak výrazný a někdy zbytečně přehrává, za pozornost pak stojí ještě výborný Rip Torn, mladý Jamie Dornan a snesitelný Steve Coogan. Marie Antoinetta je dost zajímavý film, který je plný jednotlivých scén, jako celek je ale rozpačitý. 60 % ()
Milujem historické filmy. A tento ma okrem šatočiek, topánočiek, interiérov, exteriérov potešil aj nečakanou hudbou. ()
Musím říct, že se mi to dost líbilo. S kostými si hodně vyhráli, má to švih a lehkost, občas trošku drhnul hudební doprovod. No a Kirsten Dunst zahrála Marii Antoniettu opravdu skvěle. ()
Těšila jsem se na nádherné Versailles, kostýmy a příběh o královně, kterou lid tak nenáviděl a myslela jsem, že se o ní něco dozvím. Film byl ale tak sterilní a vyprázdněný, že o osobnosti Marie Antoinette nevím nic, co bych už nevěděla, snad kromě neschopnosti dauphina a později krále v loži. Nějak moc intrik u dvora jsem taky nezaznamenala, madame Dubary byla naprosto nevyužitá a okolní svět jako by neexistoval. Což bylo asi záměrem, královna asi skutečně takhle odřezaná od skutečnosti byla, ale pro diváka to bylo poněkud monotónní. ()
Úžasná výprava (ty kostýmy!) ale ukrutná NUDA!!! Nemohl jsem to dokoukat. Také Versailles viděno moderníma očima Sophii Coppoly mi jaksi nesedělo a přišlo mi krajně nevěrohodné. Obzvlášť v chování některých postav. ()
ocenenia : MFF Cannes 2006 - Nominácia na 1. cenu ()
Reklama