Režie:
Klaus HäröKamera:
Jarkko T. LaineHudba:
Tuomas KantelinenHrají:
Topi Majaniemi, Marjaana Maijala, Maria Lundqvist, Michael Nyqvist, Esko Salminen, Aino-Maija Tikkanen, Kari-Pekka Toivonen, Brasse Brännström (více)Obsahy(1)
Finsko-švédské drama v režii Klause Häröa vypráví o osudu malého chlapce, zmítaného válečnými událostmi. Když je Finsko vtaženo do 2. světové války, otec devítiletého Eera narukuje. Slíbí mu sice, že se brzy vrátí, ale netrvá dlouho a z fronty přichází smutná zpráva. Otec padl, chlapcova matka se zhroutí a posílá ho do neutrálního Švédska, kde nehrozí takové nebezpečí. Chlapec to nechápe a přestože ve Švédsku nachází náhradní rodinu, zoufale se mu stýská po domově. Dlouho očekávaný dopis není určen jemu, ale jednoho dne se mu dostane do rukou. Je to však psaní, které nikdy neměl číst. V průběhu rusko-finské války bylo více než 70 000 dětí z Finska evakuováno do Švédska. Film byl natočen podle stejnojmenného románu Heikki Hietamiese, hrají Topi Majeniemi, Marjaana Maijalaová, Maria Lundquistová, Michael Nyquist a Esko Salminen. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (51)
Chlapec mezi dvěma matkami; těžké téma, těžké vyústění. Je lepší mít dvě matky než žádnou. Matky se stávají matkami po složitých cestách, po křivolakých cestách, které se někdy protínají,a někdy od sebe hodně vzdalují - a právě tyto cesty (často jen v dopisech) jsou cestami, po kterých se ubírá tento film. Pozn: Jsou to Matky, na které myslel Goethe? ("FAUST: Die Mütter! Mütter!--'s klingt so wunderlich! / MEPHISTOPHELES: Das ist es auch. Göttinnen, ungekannt Euch Sterblichen, von uns nicht gern genannt. Nach ihrer Wohnung magst ins Tiefste schürfen; Du selbst bist schuld, daß ihrer wir bedürfen. - FAUST: Matky! Matky! - zní to tak podivně! MEPHISTOPHELES: A takové to také je. Bohyně, neznámé vám smrtelníkům, my neradi je vyzýváme. Do propasti hlubin bys za nimi musel; ty sám jsi vinen, tím že je potřebujeme"). Nejspíš ne. Kristi a Signe jsou matky pozemní, nikoli podzemní, příliš ordinérní na to, aby mohly být bohyně. ()
ocenenia : MFF Káhira 2005 - 1. cena Zlatá Pyramída ()
Velice dobře zpracované drama, které se drží základních prvků tvorby, aby divák na konci jen otevřel hubu a nezmohl se klasicky vůbec, na nic! A to přes to, že víte, jak to dopadne a co je záměrem. Dostatečně dlouho je věnován prostor psychologii postav, film má ze začátku spíše pomalejší ráz a nechá diváka vžít se do děje tak, aby vám to pak přišlo všechno o to víc líto. Myslím, že tohle je druh snímku, kde slzavé údolí nemine většinu z nás. Hloubku celého počinu pak doplňují výborné rádoby současné scény, které pomáhají ještě více upevnit fakt, že ztratit pocit jistoty a vlastní matku nemusí být zas tak náročné, i přes lásku, která je zjevná. Zasazení příběhu do válečné doby, poutavé prostředí, které svou čistotou a jednoduchostí doplňuje zdatně celý děj, a samotné herecké výkony z toho pak pro mě činí jeden z dalších klenotů mezi dramatickou tvorbou severských filmařů. ()
Film, kterej rozezní ty nejhlubší struny tam uvnitř. ()
Áno silný dojímavý príbeh chlapca ... v cudzej krajine ... túžiaceho za mamou ... v prostredí studenom klímou ale aj vzťahov. Kde sa musí pri príchode naučiť vyzúvať, kde si musí brhliť do štipľava ruky s kefou , kde ho cudzia mama nemá rada, de musí kŕmiť sivé husi .... Herečka stvárňujúca švédsku mamu hrala excelentne ... scénická clivá symfonická hudba dobre podfarbovala dej. Neváham dať plný počet bodov. ()
Moje matka je velka zdimacka divakovych citu. Film vsak jakousi cistotou oplyvajici umi zaujmout a strhnout pozornost. Vyborne herecke vykony, hlavne Maria Lundqvist byla perfektni. Dobre vykreslene charaktery postav, hezke obrazky a hudba. Namet na hrane kyce, svym zpracovanim jde ale o silny filmovy zazitek. ()
Severské dějiny u nás nejsou moc známé. A to ani záchranná akce pro děti podobná té Nicholase Wintona. Možná by se mělo místo točení dokumentů o ní zkusit natočit něco podobného, protože se mě tento způsob zpopularizování líbil. Nechci tím říct, že se by o Wintonově akci nevědělo, ale bylo by zajímavé podívat se na tu látku zpracovanou podobně jako tady, očima dítěte. Každopádně já o této akci do vidění tohoto filmu nevěděl.Takže, jen víc takových snímku zpracovávajících témata, kterých se tolik neví. ()
Zpětně netuším, jak jsem na tenhle film přišel a kdyby se to nestalo, tak by to vážně nevadilo. Příběh to sice byl zajímavý a dramatický, ale bohužel tak natahaný a unuděný, že jsem měl velké problémy to vůbec dokoukat. Technicky sice špičkové, ale obsahově celkem bída, což jsem od Seveřanů nečekal. 50% ()
Devítiletý Eero je během 2. světové války evakuován z Finska do neutrálního Švédska. Není to pro něj snadné, jeho nová "máma" se k němu nechová zrovna nejvřeleji. ()
Námětově mi to vzdáleně připomíná našeho Kolju. Ovšem s tím rozdílem, že zde se nejedná o žádný laskavý humor, na který jsme zvyklí u Svěráků. Film jde daleko více do hloubky a veselých momentů se zde nedočkáme. Pokud nastane nějaká idyla, je předem jasné, že musí dříve či později skončit. Charaktery jednotlivých postav jsou zde velice dobře vykreslené, dokážete se do nich vcítit natolik, že pochopíte jejich jednání, které se v daný okamžik může jevit jako nepochopitelné a neospravedlnitelné. ()
Skvelá severská psychologická dráma z obdobia 2. sv. vojny. A česť pamiatke všetkým ktrorí zachraňovali deti nech to bolo kdekoľvek. ()
Žádná závěrečná hudba nemůže být dost tklivá na to, aby se mi to nějak zásadně začalo líbit. Nechalo mě to ledově finsky chladným. Chlapec Eero je ve Finsku za druhé světové války ohrožen na životě, proto si ho bere do péče švédská rodina. Návrat k biologické matce se krapet zkomplikuje a oddálí. Tady měla vzniknout pochybnost o matce biologické a naopak měly vyniknout kvality matky náhradní. Ale nevynikly. Zaregistroval jsem jen nesplnitelný slib malému dítěti, z něhož se nemohlo zrodit nic jiného než pozdější trauma. Za mě je Moje matka nesmyslně nadhodnocená. Sympatické mi to bylo například tím, že náhradní otec, jehož živí chov hus, není evidentně absolvent Harvardu. V tomhle byl film umírněný. Dá se říct, že byl umírněný celkově. To ale není kvalita za bezmála 90 procent. ()
Dojemný příběh, který se ale nesnaží manipulovat s divákovými city. Malý Eero je během druhé světové války z Finska přesídlen do neutrálního Švédska. V náhradních rodinách byly děti chráněny před válečným nebezpečím, které jim doma hrozilo. Eero má problémy jak s jazykem tak s navázáním vztahu k náhradní matce. Nakonec k sobě cestu najdou a loučení je stejně bolestné, jako když se loučil s vlastní matkou. Příběh se odehrává na švédském venkově, v překrásné krajině, v niž mají citové problémy hrdinů nekonečný prostor k rezonaci. ()
Kto je jeho matka? Žena, ktorá ho pre jeho dobro poslala k cudzím ľuďom ďaleko od domova a rozmýšľala nad tým, že ho tam nechá, aby mohla odísť s mužom? Alebo žena, ktorá ho zpočiatku chladne odmietala ale neskôr otvorila svoje srdce a prijala ho ako vlastné? Matka, hľadajúca v chlapcovi svoje vlastné dieťa, ktoré stratila. Neskôr však pochopí, že to nieje možné. Nanešťastie, toto silné puto vzniklo práve vtedy, keď sa mal malý Eero vrátiť domov. Krásne natočená dojemná dráma o chlapcovi, ktorý mal dve matky. ()
Dojemny pribeh z valky o finskem chlapci Eerovi. Jeho nova svedska matka si k nemu nachazi cestu jen velmi tezko, ale az ho nakonec prijme musi se Eero vratit zpet do Finska. Nemohu dat jineho nez 5 hvezdicek. Tomuto finskemu filmu se nada nic vytknout. Scenar, kamera, herci i hudba vyborni. Kdo ma rad filmy o necem, tem tenhle finsky skvost mohu doporucit. ()
Drama o hledání té "pravé" matky v době války a nuceného odloučení. Finský chlapec ve švédské rodině, která se chtěla starat o děvče, není zrovna vřele přijat. On sám si situaci neulehčuje a chová se odmítavě. ()
Unyle natočené velmi silné a emotivní téma, při kterém jsem ca. od poloviny permanentně slzela. Maria Lundqvist exceluje v roli náhradní matky. ()
Film so silným príbehom, ktorého pozadie je zakladaná na skutočných historických udalostiach. O spomínanom príbehu by som spíš neprezradil nič, bez menej informácií bude ten vnútorný emocionálny pocit ešte väčší a úprimnejší. Keď už som u slova „úprimný“. Práve takto by som charakterizoval diskutovaný snímok. Je to ľudský, čistý a hlavne úprimný. Z hereckej stránky veľmi silné a hlavne skutočne ľudské výkony, okrem hlavnej postavy T. Majaniemi exceluje dvojica M. Lundqvist a M. Nyqvist. Celá koncepcia filmu (príbeh spoznáme cez spomienky dospelého Eerona a z rozhovoru s jeho „matkou“) je dobrá a menšie nedostatky (menšie „zaváhanie“ (a zabudnutie na niektoré menšie detaily) pri vybudovaní vzťahu medzi Eeronom a Signe) sa dajú tolerovať. Som presvedčený, že podobný film by západ natočil len veľmi ťažko. Osobné hodnotenie: 91% (*****) ()
Pěkný poetický film. ()
Krásné, krasosmutné, bez zbytečností. Doják, kterému jsem věřil, páč netlačil na pilu. Šikovný kameraman, šikovní herci. Pár kaňek bych našel (černobílá retrospektiva, rychlé odbourání jazykové bariéry aj.), ale kašlu na ně, filmu to až tak neublížilo... Kaunis, kiitos. ()
Reklama