Režie:
George CukorKamera:
Sam LeavittHudba:
Ray HeindorfHrají:
Judy Garland, James Mason, Jack Carson, Charles Bickford, Tommy Noonan, Lucy Marlow, Amanda Blake, Carey Loftin, Strother Martin, Barry Norton, John Saxon (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zpěvačka Ester (Judy Garland) se seznámí s hvězdou Hollywoodu Normanem (James Mason). Ten jí slíbí, že zařídí setkání s lidmi, kteří jí pomůžou stát se slavnou, a skutečně se mu to povede. Ester a Norman se do sebe zamilují a posléze se vezmou. Norman však holduje alkoholu, což zničí jeho kariéru. Začíná žít ve stínu své ženy, dostane se i před soud. Ester ho však velice miluje a snaží se mu všemožně pomoct, nic však nezabírá. Norman při nehodě umírá, Ester je zničená a uzavírá se do sebe. Teprve až na naléhání přítele se odhodlá znovu vystoupit. Film je zajímavým náhledem na to, co s člověkem může způsobit sláva a novináři. (třeštidlo)
(více)Videa (1)
Recenze (24)
Túto verziu som videl ako poslednú a výrazne zaostáva či už za tou z roku 1937 alebo za najnovšou Cooperovou. Herecky ani nie, Mason je výborný, Garlandová tiež ujde, ale ju som nikdy nemusel, tak tu moje sympatie moc nemala. Hlavným problémom je prepálená dĺžka a plno úplne zbytočných piesní. Muzikály mám rád, ale tu ma ani jedna pieseň nezaujala, doslova som si ich pretrpel. Navyše tie piesne, ktoré nijako nezapadajú do deja, ten dej len brzdia. Keby sa vystrihli, mohlo to mať okolo 100 minút a bolo by to oveľa lepšie. ()
Ako muzikál film nefunguje. Ide o ďalší gýčovitý a strnulý hollywoodsky pokus o pesničkový žáner. Ako dráma z prostredia šoubiznisu však funguje takmer na jedničku. Herecký výkon Judy Garland ostáva monumentálnym stavebným kameňom tohto snímku a potvrdzuje, že comebacky ( ak sa zoberú s tej správnej strany ) môžu byť ešte lepšie, ako začiatky. ()
Judy si po letech znovu uvědomuje, že už není v Kansasu. A je v tom mnohem více hořkosti než dříve. Jde-li o kousavost sebereflexivních momentů, hluboko do masa se Cukorův film nezarývá, na to příliš věrně kopíruje osvědčené melodramatické schéma o ženě sžírané jejím rozporuplným vztahem k muži, který ji sílu dal i vzal. Příprava půdy pro závěrečné prohození rolí (poté, co Vicki Normana přeroste, ujímá se ona jeho) navíc trvá zbytečně dlouho, jakkoli jsou pěvecká čísla famózní, obohacují vyprávění a mají i nějaký ten mimofilmový přesah (nejdelší píseň, přehlídka stereotypních rolí, kterou šoubyznys ženám přiděluje, trefně pojmenovává, čím si na cestě ke slávě prošla, jak filmová Vicki, tak samotná Garlandová). Handlování s lidskými identitami, z nichž se v Hollywoodu stávají obchodní artikly, je ale zachyceno výstižně. Image makery nezajímá celá žena, ale jenom její jednotlivé části, které se kvůli snazší zpeněžitelnosti snaží standardizovat, připodobnit již existujícím výrobkům, učinit z ní kopii kopií (Dietrich eyebrows, Crawford mouth). Jako slavná osobnost přestává být sama sebou, přestává být pro sebe. Stává se z ní veřejný majetek. Řekl bych, že dnes je Cukorovo nemilosrdné vyčíslení ceny za slávu ještě více „up to date“ než před šedesáti lety. 80% ()
(1001) Tohle byl, nečekaně pro mě, hodně hodně silný film! Muzikálová čísla tohoto druhu si můžu filmaři strčit za klobouk, na ty já si nepotrpím, ale to všechno mezi tím! Herecké výkony ústřední dvojice! A kamera! Obraz muže v županu na chodbě, na kterého se přes sklo odráží divoké moře bude odteď napořád v mé mysli. Tomuhle říkám výborná filmařina z té staré školy. ()
Vizuálně se mi líbily scény zahalené ve tmě, ze kterých vystupují jen postavy, jinak ale opět Cukorova statika, těžkotonážní naddimenzovanost a přitom absence vize. Cukor nedokáže propadnout hudbě, jeho filmu chybí empatie vůči tomu, co zobrazuje - působí až netečně, jak rozhazuje prostředky a "zabírá je". Naštěstí když nepropadá hudbě, propadá alespoň Garlandové, která zrovna zpívá, takže "náhodou" občas vynikne i nějaký hudební okamžik zející z prázdnoty. Stejnou náhodou vyniká i Cinemascope, kdy Cukor ve svém širokoúhlém debutu (a jednom z prvních širokoúhlých filmů) zjevně ještě neví, jak v tom divném obdelníku komponovat. Ostatně ten film je k tomu zcela nevhodný, vzhledem k tomu, že je z 80 % o tom, že si dva lidi povídají v místnosti. Tak prostě většinou pracuje v akademickém "čtverci" a na krajích zeje další nicota - což v některých scénách vyvolává silný dojem osamocení hrdinů. (A i když to oceňuju, neskočím na to, že jde o záměr - netočíte jeden z prvních širokoúhlých filmů "ironicky", zvlášť když jde o nejdražší film studia všech dob slibující díky novému formátu velkolepou podívanou.) Cukorova Hollywoodská prázdnota mě každopádně skoro fascinuje a vtahuje - on je pro mě opravdu symbolem toho nejvyprázdněnějšího pozlátka, zrůdně chladné dokonalosti špičky oboru. Judy Garland to trochu vyvažuje, pohybuje se na podivné hranici mezi syrovou přesvědčivostí a dobovým "přehráváním", kdy ne že jedny scény hraje tak a druhé onak, ale oboje se dere na povrch navzájem a představuje to určitý oheň opravdovosti. Nicméně je VELKÝ problém, když veškeré písně v tříhodinovém muzikálu zpívá jedním a tím samým způsobem jedna a ta samá zpěvačka. Strašně mě mrzí říct, že i přes tu strhující velkolepost Garlandové začíná i ona velmi brzo ukrutně nudit, protože chybí jakákoliv variabilita. Jen silný konec, kde se oba protagonisti herecky vyznamenávají, to dotahuje nad průměr. ()
Galerie (34)
Zajímavosti (13)
- Hlavnú mužskú rolu Normana (James Mason) postupne odmietli Humphrey Bogart, Marlon Brando, Montgomery Clift, Gary Cooper, Henry Fonda, Errol Flynn, Cary Grant, Ray Milland, Gregory Peck, Tyrone Power, Frank Sinatra, James Stewart a Robert Taylor. (dwdb)
- Judy Garland, která byla nominovaná na Oscara za nejlepší hlavní ženský herecký výkon, se nemohla zúčastnit ceremoniálu, protože zrovna rodila své třetí dítě. Ačkoliv se očekávalo, že vyhraje právě ona, Oscara nezískala. Novinářům poté řekla, že jí to vůbec není líto, protože narození jejího syna pro ni byla ta největší cena. (Ruuzha)
- Film sa točil 10 mesiacov. (dwdb)
Reklama