Režie:
Vlasta PospíšilováHrají:
Jan Hartl (vypravěč), Miroslav Donutil (vypravěč), Nikol Leitgeb, Jan Škvor, Jan Štíbr, Dana Poláková, Markéta Goldová, Denisa Vášová, Radka Szabová (více)VOD (1)
Série(3) / Epizody(30)
-
Série 1 (1995) - 12 epizod
-
Dobrodružství na pasece (1998) - 9 epizod
-
Broučkova rodina (2000) - 9 epizod
Obsahy(1)
Dvanáctidílný animovaný loutkový seriál na motivy knihy Jana Karafiáta vznikl v koprodukci Studia Jiřího Trnky, Comité Francais de Rádio Télévision, britské Jerusalem Productions a společnosti Imago. Scénář seriálu společně s Annou Juráskovou napsala animátorka a režisérka Vlasta Pospíšilová, nelehkou úlohu výtvarníka přijala Jitka Walterová. Podle jejích návrhů vzniklo na sedmdesát loutek a zrodil se i celý pohádkový svět, ve kterém tyto loutky ožívají. Karafiátova kniha s ilustracemi Jiřího Trnky inspirovala už celou řadu adaptací a stále patří do zlatého fondu české dětské literatury. Nová filmová verze Broučků citlivě pracuje se známými hodnotami a snaží se je co nejvíce přiblížit dnešním dětem. V tom jí napomáhá hudba Emila Viklického i mistrovská kamera Vladimíra Malíka, který virtuózně kouzlí s barevnými atmosférami a vytváří iluzi dětského snu. Také Jan Hartl, jehož hlas prochází celým seriálem, stál před nelehkým úkolem. Vždyť příběhy Karafiátových Broučků mají starší diváci a posluchači neoddělitelně spojeny se jmény takových mistrů jako byl Karel Höger či František Smolík. Na tom, že Broučci na televizní obrazovce doopravdy ožijí, mají nemalou zásluhu i animátoři Jan Klos, Jiří Látal, Jan Zach a Xenie Vavrečková. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (81)
Tak vím, že se jedná o uznávaný večerníček. Nechtěl bych mu všechny jeho klady brát. Ale mě osobně neoslnil. Bylo to takové suché, smutné, působilo to chvílemi i depresivně. Trochu staromódní. Život broučků, by se dal přirovnat k životu lidí v první polovině 20.století. Něco do sebe to sice má, ale tento typ večerníčku nemusím. ()
Česká animátorská škola má budoucnost zajištěnou...to příliš nepřekvapí, ale potěší. Jan Hartl byl jako vypravěč zvolen více než dobře, ba co víc, výjimečně oficiální text distributora nepůsobí směšně, ale mluví naprostou pravdu. I tito broučci se jistě zapíší do první ligy českých animovaných filmů. ()
Protikladně přijímané, zčásti liberalizující, zčásti naopak až příliš nábožensky pojaté pojetí druhé filmové verze Karafiátových BROUČKŮ přes všechnu profesionalitu se v nejlepším případě jen blíží svému předchůdci z druhé poloviny šedesátých let. Jakkoliv Jan Hartl patří k silným stránkám této barevné verze, celkový dojem z pojetí seriálu zaostává nad rozrůzněnou hereckou obcí první verze. Mnoho proto udělal - pokud mne paměť neklame - Karel Höger, ale na úrovni byli tehdy i další protagonisté: František Filipovský, Libuše Havelková, Aťka Janoušková, Jiřina Bohdalová. Skromnější výprava tehdy znamenala o poznání hlubší divácký prožitek. Diskutabilní je i vypuštění nemilosrdného konce Broučkovy rodiny, kterému se autoři vyhnuli. Ve svém souhrnu však i toto ztvárnění přináší nevšední divácký zážitek, který se zdaleka neomezuje na dětskou část publika. ()
Broučci a lidé.¬ Večerníčkový loutkový seriál pro děti "Broučci" podle stejnojmenné knížky českobratrského evangelického faráře Jana Karafiáta je stejně konsistentní jako jeho předloha ve směru uměleckém i naučně-věroučném — byť v tomto poněkud za knížkou pokulhává (což je první z mých dvou výtek, které vznáším k dílu jinak výbornému). Svět svatojánských broučků je polidštěn, jsou jim dány lidské tváře, rodinná příslušnost, pohnutky a osudy. Při tom však zůstávají "malými broučky", respektujícími svoje místo zde na zemi a ve stvořeném světě. Za neposlušnost přichází trest, ale i Boží Milost, neboť náš malý Brouček přežije svou smrt a je zase doma a v lepší poněvadž poučené poslušnosti u tatínka a maminky; ó jé, jak si teď váží domova!¬ První podání Broučků v roce 1967 černobílým filmem bylo nerušivé jako ve svém tichu zasněžená krajina, na níž je broučkům pohlédnouti z okénka své chaloupky v období pro broučky nejkrutějším; barevností se jakoby něco ztratilo, taková prostá jednoduchost patřící asi k chaloupce pod jalovcem; na druhou stranu, toto podání v sobě nese větší živost co se pohybů postaviček týká a barevnost tak není věcí, co by šla přímo proti celkovému provedení díla. Loutky jsou podařené ba krásné, jejich vodění si nedovoluji nic vytknouti, hudba E. Viklického podbarvující obraz je překrásná, citlivě na děj reagující, ohlasení J. Hartlem je malebné (pouze mi přišlo, že namluvení prvních Broučků z r. 1967, kdy každá postavička měla svůj vlastní na míru šitý hlas, bylo pojetím lepší).¬ Oboje podání Broučků, to z r. 1967 i toto z r. 1995 lze doporučiti dětem jako jeden z čím dál vzácnější skupiny léků proti chorobám moderní doby plné bezcenného ač líbivého braku s obsahem bezživým či od života vzdáleným a plíživě škodlivým.¬ Hodnotné a podnětné opoznámkování: uživ. Šandík. ()
A byla zima... Knižní předlohu znám skoro zpaměti, dostala jsem ji k 5. narozeninám (Pět let, to je věk! Teta L.), doopravdy jsem ji pochopila snad tak o deset let později, ale jedná se o záležitost, ke které se vracím pořád a chci vracet. Večerníčkové zpracování vyniká animací a celou výtvarnou sekcí, hudbou, a hlavně: uhrančivých, konejšivým a parádním Janem Hartlem... Citlivé, přiměřené a zdařilé zpracování knižní předlohy. ()
Galerie (10)
Photo © Česká televize
![Broučci - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/083/83371_7ac998.jpg)
Reklama