Režie:
František FilipKamera:
Eduard LandischHudba:
Miroslav PoncHrají:
Jiřina Šejbalová, Vítězslav Vejražka, Rudolf Hrušínský, Vlasta Chramostová, Bohuš Záhorský, Jaroslav Marvan, Josef Kemr, Jaroslav Průcha, Ladislav Pešek, Petr Haničinec, Naděžda Gajerová (více)Obsahy(1)
Pro dnešní sváteční den jsme do oblíbeného cyklu Pohádka pro pamětníky vybrali televizní zpracování klasické české báchorky J. K. Tyla z Podkrkonoší, kde chudým a zamilovaným pomáhá sám kníže krkonošských duchů Zlatohlav. Sestoupí z hor, aby vyzkoušel lidské „ tvory“. Vybral si mlynářku Jahelkovou, tvrdohlavou ženu, která nedovolí, aby si její dcera Terezka vzala hodného učitelského pomocníka. Sama se zatvrdila proti všem mužům. Před mnoha lety ji opustil manžel a odešel do světa a ona zůstala s dcerou sama. Od té doby je zklamaná a žádnému ji nechce dát, jen tomu který ji přesvědčí, že Terezku opravdu miluje… Televizní inscenace F. Filipa z roku 1962 zaznamenala neopakovatelné herecké výkony našich předních umělců. (Česká televize)
(více)Recenze (13)
Jé, to je škoda, že zrovna tohle to dílo nebylo natočeno v exteriérech. Pokud by se povedlo ještě barevně a v Krkonošských lesích, to mohla být úžasná záležitost. Jen připomínám, že v padesátých letech bylo natočeno několik děl barevně. Bohužel interiéry působí trochu divadelně a celé to vypadá jako divadlo. To by nebylo nejhorší. Horší jsou právě triky jako například požár, který vypadá amatérsky. Také herci se pak dívají do kamer, jasně, že záměrně. Hlavně když zpívají. Vnitřek chalupy nebo hospoda třeba nevypadají zle, ale externí pohled na chalupu či les samotný jsou strašné. Další je úmorná stopáž. Je to opravdu dlouhé, ale při pomyšlení, že se jedná o divadelní představení se to dá chápat. Ostatně příběh jede vcelku svižně, ač chvílemi jsou ty rozmluvy docela vleklé. Hlavně ty o svobodě a demokracii, které museli třeba politickým vězňům připadat úsměvné. Trpce úsměvné. Samozřejmě komunistům tyhle díla vyhovovala, protože kritizovali bohaté a panské a oslavovali chudáky, kteří pod bohatými pány trpěli. Můžeme zde ale vidět celu řadu vynikajících herců a hlavně proto je dílo cenné. Také proto, že Tyl prostě psát uměl. ()
Člověk žasne, jaké skvělé kusy byla schopna vytvořit televize za svých počátků. Papundeklové a kreslené dekorace za pár šupů, ale ti herci, takoví už se dávno nerodí. A oprášený Tylův text je dodnes aktuální - o svobodě všichni mluví, ale chtěli by ji jen pro sebe. A ta vize - tři sta poslanců se probudí s želízky na rukou ! (dnes by to stačilo méně, jen 200 + 80). A ti židé? Chudý žid Peškovými ústy to vyjádřil, že by to lépe nenapsal G.E.Lessing : podívejte se nejdřív na ty vaše bohatce, na křesťany, co mají daleko ke Kristu a jeho učení.... Dnešní Českou televizi není nutno zachovat - ale ten její archiv zůstat musí! ()
Tahle televizní studiová pohádka podle Tylovy divadelní hry zaujme v první řadě excelentními hereckými výkony. Ať už jde o kouzelně tvrdohlavou Jiřinou Šejbalovou, roztomilého Rudolfa Hrušínského neustále opakujícího hlášky o politice nebo o dojemného Ladislava Peška v roli chudého Žida. Právě na jeho monologu o nešťastném osudu židovského národa jsem si uvědomil, jakou mají v sobě Tylovy texty nadčasovost. Aby se v pohádce objevila reflexe fenoménu zvaný antisemitismu a současně zde byly i myšlenky o svobodě a odpovědnosti (viz třeba úvaha o tom, že o svobodě všichni mluví, ale chtěli by ji jen pro sebe), to se jen tak nevidí. ()
Pan Tyl tam té politiky tedy nandal a nebojím se napsat nakydal hodně. Tahle pohádka že měla zaujmout dětského diváka? To asi ani omylem. Já bych dal všechny body jen hercům, tedy minimálně čtyřicet určitě, ale nakonec, mohli ty role odmítnout. Do téhle politické hry nikdo lézt nemusel. Navíc je to zbytečně roztahané, mohlo se to vejít do klasické stopáže a klidně i kratší. Ty vsuvky tam také byly zbytečné. Prostě suma sumárum se mi to skoro vůbec nelíbilo a nebýt super obsazení, asi bych to vypnul. ()
Celý film sehrán a natočen jako divadelní představení. Na první pohled plus pro herce, asi i nutnost soudobé televizní techniky, i když v momentu pokusu doslova explicitního sehrání technicky náročné scény (požár chalupy) to zaskřípe. Nevadí, při mapování historie československé komedie i skrze exkurs do (dochovaných a znovu odvysíláných) počátků televizní tvorby má tenhle kousek zásadní místo. Hlavní hodnota stojí na vynikajících výkonů herců z dob první republiky (Šejbalová, Pešek), poválečních let (Vejražka, Záhorský) i teprve nastupující generace na čele s (už tehdy hodně dobrým) Petrem Haničincem. Své všestranné herecké kvality pak znovu potvrzuje Rudolf Hrušínský, který si zde střihl rozkošného lidového človíčka s neustále opakovanými hláškami o politice. Inu, i Tylovy hry mají svou nadčasovost, jsou-li zpracovány vkusně. Nadprůměrně dlouhá oddechovka pro fajnšmekry (70%) ()
Reklama