Režie:
Juraj JakubiskoKamera:
Stanislav DoršicHudba:
Petr HapkaHrají:
Jozef Kroner, Štefan Kvietik, Michal Dočolomanský, Jana Janovská, Eva Jakoubková, Jana Dolanská, Ivana Valešová, Jiří Císler, Martin Peterich, Zdeněk Blažek (více)Epizody(4)
Obsahy(1)
Cez osudy rozvetvenej rodiny murárskeho majstra Martina Pichandu režisér Juraj Jakubisko zobrazil život liptovských murárov v Hornom Uhorsku od konca 19. po začiatok 20. storočia. Stanete sa svedkami ich putovania za prácou, radostných i tragických udalostí v rodinách, ale aj následkov vojny, či iných politických premien. Fascinujúca rodinná sága na motívy románu Petra Jaroša je divácky najúspešnejšou v histórii domácej tvorby... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (48)
Tisícročnú včelu som nevnímal ako seriál, skôr ako poriadne dlhý film. Dlhý a dobrý, vynikajúci. Jakubisko mi je v mnohých ohľadoch pomerne cudzí, možno preto väčšinu z jeho tvorby nechápem a nepáči sa mi, počnúc už Kristovými rokmi. Ale jeho "epickú" tvorbu: Sedím na konári, Tisícročná včela a Perinbaba, obľubujem. Ospravedlňuje v mojich očiach všetko predtým i potom nakrútené, dokonca aj to nevidené. Včela je v dobrom slova zmysle slovenská (asi viac zásluhou Jaroša, než Jakubiska), je výborne nasnímaná, má fascinujúcu atmosféru doplnenú úžasnou Hapkovou hudbou. K tomu herecké obsadenie s excelentným Jozefom Kronerom v čele, tak čo by sme ešte chceli viac. Ani vlastne neviem, či existuje iný slovenský film, ktorý by som si cenil viac. ()
„Znášajú med celé tisícročia. Jedna padne, druhá ju nahradí. Všetko ich nivočí. Mráz i my, ľudia. Ale včelstvo je tu stále. Vari večne.“ Zhmotnený magický realizmus. Juraj Jakubisko je úžasný epický filmár. Extravagantný, excentrický a introvertný zároveň. Mnohé scény môžu pôsobiť absurdne, ale v kontexte celkového príbehu napokon pôsobia fascinujúco. Dokáže stvoriť nenapodobiteľnú, až halucinogénnu atmosféru (bohužiaľ niekedy na úkor scenára, čo tiež nie je dobre). Nanešťastie, akonáhle sa pustí do tragikomického príbehu na priestore niekoľkých hodín, začne sa v parádnom karnevale strácať. Tempo stagnuje a atmosférické scény, snáď ani nepochádzajúce z tohto sveta, sa bolestivo striedajú s normálnymi, obyčajnými. To je i prípad - inak úchvatnej - Tisícročnej včely, nakrútenej podľa (výborného a vtipného) románu Petra Jaroša. Spisovateľ sa podieľal na scenári, filmové finále sa však napriek tomu od knižného veľmi líši. O 11 rokov staršie Červené víno (tiež epická rodinná sága odohrávajúca sa naprieč desaťročiami len s tým rozdielom, že včely vymenila za hrozno) je mi predsa len trochu bližšie, lebo o takej atmosfére, akou disponuje Tisícročná včela, síce môže Červené víno len snívať, ale zas má lepší scenár. Napriek tomu stojí štvorhodinový príbeh rodiny Pichandovcov bez debaty za hriech. Určite to najlepšie, čo slovenský národ natočil. Film som nevidel, ale miniséria je geniálna. Mohlo by sa zdať, že po odchode Krónera (ktorý hrá len v prvých dvoch dieloch zo štyroch) výrazne utrpí, ale ono je to umelecký zámer: z magickej prvej polovice sa v druhej stane temná dráma nevyhnutne smerujúca k takému koncu, k akému smeruje. Keď sa vo finále začne realita preplietať s "predstavami", je to úchvatné. Sranda je, že Jakubisko sa s tým fakt nebabral, u mnohých scén chýba základná logická vnútorno-dramaturgická štruktúra (videl som tento seriál stokrát, ale dodnes sa nájdu scény, u ktorých ani len netuším, či sa odohrávajú pár minút po predchádzajúcej, alebo o rok neskôr), no nielenže to nevadí, ale dokonca to má zásadný podiel na skvelej snovej atmosfére. ()
Kdyby někdo položil otázku, který titul považuji za vrchol slovenské filmové tvorby, vzhledem k celkově nižší a po Listopadu 89 spíše skomírající produkci by bylo rozhodování poměrně jednoduché a výběr by se záhy zúžil na dva snímky: Obchod na korze a Tisícročnou včelu. Tu natočil Jakubisko na motivy románu Petera Jaroše a líčí v ní osudy jedné rozvětvené vesnické rodiny a na jejím příběhu mapuje emancipaci a vznik moderního slovenského národa. Po experimentech 70. let a následné odmlce způsobené normalizací Jakubisko dozrál a vytvořil svébytný styl magického realismu. "Magické" scény zde zapadají do konceptu filmu, nepůsobí násilně nebo zmateně a spoluvytvářejí atmosféru snímku. Z hlediska hereckého obsazení pracoval režisér s tím nejlepším, co mu tehdejší slovenská scéna nabízela, a vznikl film, který snesl přísné srovnání se světem a obstojí i v opakovaných reprízách. Kvalitám Tisícročné včely se Jakubisko přiblížil už jen v Sedím na konári, poté následoval citelný sestup kvality a tituly, které nesvědčily ani tak o uměleckém vývoji, jako spíš o tápání, vyhořelosti a později i ztrátě soudnosti. Celkový dojem: 95 %. ()
Krucifix, já si ještě kvůli Jakubiskovi začnu myslet, že Slováci rozumí magii mnohem víc než Češi. Dobová kruťárna se spoustou krásných detailů i více či méně nápadných nedokonalostí, nicméně raději se budu dívat na syna země kujícího srdce z nalezeného meteoritu, než na většinu toho, co se vyskytuje na televizních obrazovkách dnes. ()
Jakubisko pred natáčaním Tisícročnej včely správne pochopil, že kúzlo historického seriálu, respektíve ságy spočíva v detailnom a pravdivom zobrazení reálií doby a v navodení jej atmosféry. Bohužiaľ akoby počas nakrúcania tento zmysel strácal a čím ďalej tým viac sem primiešaval svoje klasické ingrediencie, ktoré, povedzme si pravdu, už väčšine národa po rokoch tak trochu lezú na nervy. Ale dobre, aspoň sa jedná o silný autorský počin. Celá sila Včely však stojí na charizmatickej slovenskej hereckej smotánke, ktorá drží nad vodou aj slabšie momenty. Tie najsilnejšie sú tie, kde je Jakubisko čisto v područí látky a nepredvádza sa. Mám pocit, že prvé dve časti sú silnejšie aj napriek vojnovým a masovým scénam štrajkov v polovici druhej a asi to bude mať niečo spoločné s prítomnosťou Jozefa Krónera. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (11)
- Záber, kde sa obrovská včelia matka spúšťa na ľudí, bol natáčaný v komíne vysokej pece bývalej železiarskej huty. (Raccoon.city)
- Miesto, kde Samo (Štefan Kvietik) a Valent (Michal Dočolomanský) kosili lúku, si režisér Jakubisko zaľúbil natoľko, že tu potom neskôr natočil scénu, kde Jakub (Tobias Hoesl) kopal studňu v rozprávke Perinbaba (1985). (Raccoon.city)
- Tento film sa v roku 2013 vrátil v podobe muzikálu. Opraty do rúk chytil textár Kamil Peteraj a hudobník Vašo Patejdl, ktorý pripravili dvadsaťdva hudobných čísel. Hlavnú postavu včely odohrala Eva Pavlíková a réžiu mal pod palcom Martin Kákoš. (kacer4)
Reklama