Kim Novaková se v Genezaretském jezeře nikdy nekoupala
-
Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö (více)
Režie:
Martin AsphaugKamera:
Philip ØgaardHudba:
Stefan NilssonHrají:
Anton Lundqvist, Jesper Adefelt, Jonas Karlsson, Johan H:son Kjellgren, Donald Högberg, Helena af Sandeberg, Anders Berg, Anders Ahlbom Rosendahl (více)Obsahy(2)
Když přišla Ona, země se zachvěla, škola se stala rájem na zemi a srdce bojovníka začalo bít rychleji... Švédský film o chlapeckém dospívání a kráse ženských křivek.
Půvabný rodinný příběh o dvou dospívajících chlapcích na švédském venkově natočil scenárista a režisér Martin Asphaug podle románu Hakana Nessera. Dva čtrnáctileté "skoromuže", dostatečně protřelé životem, doslova očaruje a přibije do školních lavic příchod "nejkrásnější ženy světa", podobné hvězdě filmového plátna Kim Novakové. Vlastně ještě mnohem hezčí. Kráska se dokonce stane jejich zastupující učitelkou a škola je tímto pro Erika a Edmunda rájem na zemi. S jejich kráskou ovšem začne chodit Erikův starší bratr Henry, chlapec světácký, pohledný a zkušený. Není ovšem sám, kdo jeví zájem o plavovlasého anděla, a události naberou nečekaně temný spád. Erik a Edmund jsou však muži se srdcem na pravém místě.
V roli půvabné učitelky uvidíme mladou švédskou herečku Helenu af Sandeberg, která má za sebou již hlavní role v řadě filmů, např. Zingo (1998), V posteli se Santa Clausem (1999).
Autor románové předlohy Hakan Nesser (1950) patří k nejoblíbenějším současným švédským spisovatelům. Proslavil se především svými kriminálními romány s vrchním komisařem Van Veeterenem.
(oficiální text distributora)
Recenze (62)
Idylické vzpomínání na slečnu Božskou viděné optikou dvou kluků, ve kterých se právě probouzejí hormony. Retro návrat do klukovských let je vděčné téma, v tomto filmu působí nenásilně a vzbuzuje hřejivě letní atmosféru (podobně jako v Mém létu lásky bez sexuálního motivu). Každá z postav má své dost vážné trápení, ale zvládá to tím typickým seveřanským způsobem do momentu, než se film změní v mužskou verzi Nebeských stvoření... Inteligentně napsané i natočené, výborný casting, jasných 5 hvězd. ()
Vynikající budování letní prázdninové bezstarostné atmosféry do který z ničeho nic přijde buřinec a rozhodně ne ten přírodní. Závěr už byl takový nijaký asi se chtěl nést v ležerním duchu jako předešlá část snímku leč možná to chtělo přece jen trošku napětíčka, když už to muselo takto odbočit. Závěr se mě líbil. ()
každý máme v živé paměti to svoje období, kdy jsme stáli ještě oběma nohama v dětství, ale přesto už nakukovali zpod stromu a okenic do dospělosti... a nemuselo to být ani na břehu jezera ani prostřednictvím blonďaté krásky. I když se film jakoby skládá ze dvou poněkud nesourodých částí, i když používá už trochu otřepaného motivu dospělého vzpomínajícího vypravěče, přesto se mu tuhle hranu povedlo dobře a citlivě vystihnout. ()
Zdá se to jako milý nostalgický film o vzpomínkách na dětství. Jenomže konec je šokující, odhalí, že to, co se odehrávalo, mělo svou velmi drsnou, neukázanou, stránku. A ti malí, dospívající a ještě tak křehce nevinní kluci se zachovali jako muži. Z ještě dětského pohledu správně, z dospělého možná příliš tvrdě. Byť si to ten násilnický hajzl zasloužil! ()
"Rakovina, šukat, smrt, láska" . . . Ano, "mohlo to být takový superléto", strávené ve staré chatě "Genezaret" u jezera, které jako by zůstalo zachováno od dob Ráje... Mohly to být poslední pohodové prázdniny dvou dorůstajících kamarádů a staršího už dosti protřelého bratra jednoho z nich... Leč do jejich životů osudově zasáhla "bez varování jako anděl z nebe" krásná učitelka Ewa a její zálet se starším z bratrů... "Člověk míní a Bůh mění", praví mladý Erik jako jednu ze svých oblíbených >pubertálních< frází, pochycených od otce, aniž by si uvědomoval, jak hlubokou má >pravdu< - byť nakonec se celý smysl slov obrátí a člověk sám na Boha si zahraje... . . . A tenhle film je takový malý úžasný příběh, film o vzpomínání na událost kdysi dávno před čtyřiceti lety, která ovlivnila životy všech protagonistů - a vlastně nakonec pak tak nějak fatálně v nejlepším možném rozřešení, i když za cenu smrti jednoho z nich... A tak - i když nakonec ani v závěru filmu není tak zcela jasné, kdo tenkrát doopravdy zabil toho debila "Kanóna" Beru Albertssona, surového a stupidního snoubence Ewy - ve snech žáků puberťáků jakési blonďaté bohyně, idealizované převtělení herečky K.N. - není to vlastně vůbec důležité. Stejně tak jako jestli ono kluky oblíbené "SupePríma" je v jejich slovních hrách jedno slovo nebo dvě... . . . Pravda zůstává jen jedna. Erikovi po těch letech zbylo už jen to tajemství, jen vzpomínky na krátké ale zásadní přátelství, na nepřekonatelnou bratrskou soudržnost, na předčasné dospění a na první velkou, byť platonickou lásku, odbytou masturbací při šmírování za oknem. A taky smíření se se sebou, se svým svědomím a vědomím o zločinu, který asi se však musel stát a kterým nejspíš byly zachráněny životy jiné... . . . Přes svůj složitý název je tohle dílko pomalu plynoucí a svým způsobem jednoduchý, leč dle výtečné předlohy perfektně civilně odehraný a mistrovsky natočený skvělý film, s podivuhodnou atmosférou plnou nenápadných symbolů a tajemství, s nostalgickou atmosférou ztraceného mládí a smíření se s životem. A ta jednoduchost je síla a krása, vlastně možná víc, než nějaká velkolepá gesta. V životě i ve filmu! - - - - - (Poprvé viděno 16.11.2008 na dvd, komentář zde jako šestnáctý - 16.11.2008) ()
Galerie (15)
Zajímavosti (4)
- Dej filmu nie je identický s románovou predlohou. (Arsenal83)
- Film sa natáčal v Askersund, Trollhättan, Vargön a Vänersborg vo Švédsku. (Arsenal83)
- Román Håkana Nessera z roku 1998 s rovnakým názvom sa považuje za vrchol jeho tvorby. (Arsenal83)
Reklama