Režie:
Chantal AkermanKamera:
Dietrich LohmannHudba:
Sonia Wieder-AthertonHrají:
Juliette Binoche, William Hurt, Paul Guilfoyle, Barbara Garrick, Richard Jenkins, Henry Bean, Adam LeFevre, Boris Ljoskin, Kent Broadhurst (více)Obsahy(1)
Upjatý stárnoucí Newyorčan Henry Harriston a spontánní Pařížanka Béatrice Saulnierová se domluví na letní výměně bytů. Dvojice lidí, kteří se nikdy nespatřili, se stále víc sbližuje prostřednictvím "vyměněných" bytů - Henry bojuje s jejím nepořádkem, Béatrice postupně přejímá jeho psychoanalytickou praxi. (oficiální text distributora)
Recenze (19)
Námět i zápletka nebyly špatné, ale celé to vyznělo nějak do ztracena. Prostě tomu chyběly ingredience, které by mě vtáhly a donutily mě uvěřit, že mezi těma dvěma je skutečně něco jako láska a že to nejsou jen dva herci odříkávající to, co mají napsané ve scénáři. A ponaučení? Že cvokaře vlastně může dělat každý. ()
Newyorský psychiatr Henry Harriston si na dovolenou vyměnil byt se svéráznou obyvatelkou hlavního města Francie Beatrice a myslel si, že mu to jen tak projde. Jenže po seznámení se s vyměněným bytem, jeho neuklizeným chaosem, všudypřítomnými vyznáními lásky a amanty pokoušejícími se dostat rafinovanými způsoby do bytu, se Henry rozhodl majitelku poznat a vrátil se domů. Jeho seriózní byt však již podlehl Beatricině bezprostřednosti a léta hýčkané, neboť pravidelný přísun peněz přinášející, psychické poruchy pacientů mizí pod návalem optimismu samozvané doktorky. Henry okamžitě zapomněl na to, že má svému postavení odpovídající snoubenku a ve vychytralém přestrojení za pacienta se snaží sblížit s novou vládkyní svého bytu. ()
.. asi tak, ako spomalene pôsobí doktor Harriston, pôsobí spomalene aj tento sympatický film :)) Kultúrno-povahový rozdiel medzi uhladeným, usporiadaným a uzavretým Henrym a spontánnou pôvabnou bordelárkou Beatrice nevyhnutne smeruje k ich dokonalému zjednoteniu (tak trochu okľukou aj pomocou Shakespeara...) a jemne pohladí po romantickej duši. Je však treba na obhajobu povedať, že film to robí veľmi duchaplne a s vtipom, hoci sa nebudete váľať od smiechu. ;) ()
Takhle od pohledu to vypadá, že se Akermanová zbláznila a natočila tuctovou romantickou komedii, ale pravda je naštěstí někde jinde. V rámci jejích prvních filmů to tuctové je, ale v rámci romantických komedií naopak ne. Tohle si spíš žánr bere jako nejzákladnější rámec, do kterého Akermanová projektuje další pocitový romantický příběh, který se, na rozdíl od Celé noci, dá skutečně nazvat příběhem. Sice poněkud připitomělým, ale sympatickým a příjemným. Komedie tu znamená spíš pohodovost, protože gagů je tu málo a když na nějaký dojde, tak buď působí dojmem, že do celku vlastně nepatří, nebo u nich člověk neví, jestli je to vtip nebo záměr (a narážím na tu scénu společné terapie, kdy všichni asi dvě minuty mlčí). Je to celé zvláštně komponované a přitom se to tak ani chvílemi nezdá, vzhledem k tomu, jak to v základu dodržuje žánrový rámec. Překvapivě tu je také spousta chytře zarámovaných záběrů, takže i forma je netuctová. Vlastně se tu vše tak zvláštně propojuje dohromady, až to celé funguje a musím říct, že jsem se u toho vůbec nenudil. A to jsem čekal pravý opak, jelikož romantické komedie jdou mimo mě, kór ty, které jsou hlavně romantické. Tady ale spousta věcí půvabně ladila dohromady a chemie mezi Henrym a Beatrice fungovala skvěle, jen je škoda, že to nebylo ještě víc netuctové a že se Akermanová nesnažila o víc, než jen o vlastní podání romantické komedie. Je docela důmyslné, ale dalo se z něj dostat víc (zvlášť když z News from Home vím, jaký má Akermanová vztah k New Yorku). A taky vím, že má ráda romantické dialogy, které hezky zní, ale nikdy by je nikdo takhle neřekl, takže kdyby na tom výrazně ubrala, udělala by dobře a možná bych pak ani neměl problém dát čtvrtou hvězdu. Nad tou jsem i dlouho přemýšlel, ale zklamal mě urychlený závěr (ano, u Akermanové může být něco urychlené, taky bych tomu nevěřil) s až moc tuctovým happy endem, který mě donutil jít s hodnocením níž. Přesto ale zajímavý zážitek, který stále vnímám jako mírně nadprůměrný. Silné 3* ()
Muž a žena, přes inzerát bez vzájemného seznámení si vymění své vzdálené byty, tím i vybrané lidi kolem sebe, jeden nepřímo převezme od druhého profesi, zatímco druhý ho navštěvuje se změněnou identitou a.... máme zde nepříliš uvěřitelnou zápletku jako z klasické romantické komedie, jakou bych si klidně uměl představit v čs. prvorepublikové tvorbě i v americkém mainstremu. Podat takový námět ve stylu nezávislého artového filmu jsem ale ještě neviděl. Chantal Akermanová jako režisérka dodává jedinečnou atmosféru v poklidném tempu, zajímavě střídá záběry ze dvou bytů s odlišnou hudbou, jazz a swing v rámcových pasážích k tomu hezky vyhrávají a celkově je to zvláštně milý film, který má řadu hezkých scén (hodně se mi líbila ta se psem v jezýrku, ale i rámování některých záběrů přes okna) a občas mě Gauč v New Yorku úspěšně pobavil, přestože některé jednoduché gagy vložené do oné nezávislé atmosféry tu působí jako menší pěst na oko. Jenže jaksi ta zvolená kombinace námětu a stylu s jednoduchým příběhem a nadprůměrně dlouhou stopáží mi nevystačila k silnějšímu zážitku, ne vždy jsem dokázal naplno procítit režisérčina sdělení romantických pocitů a taky vím, že Akermanová dokáže vytvořit i magičtější atmosféru (viz. Setkání Anny) a její Gauč v New Yorku hodnotím jako sice celkem fajn, ale přeci jenom mírně slabší kousek... i Juliette Binoche (Tři barvy: Modrá), i Williama Hurta (Smoke) znám v daleko silnějších hereckých výkonech ze stejné doby. [65%] ()
Galerie (15)
Photo © Babelsberg Film GmbH
![Gauč v New Yorku - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/140/140958_446a91.jpg)
Reklama