Režie:
Jean-Claude LordScénář:
Brian TaggertKamera:
René VerzierHudba:
Jonathan GoldsmithHrají:
Michael Ironside, Lee Grant, Linda Purl, William Shatner, Lenore Zann, Kathleen Fee, Harvey Atkin, Lorena Gale, Neil Affleck, Charles Dennis, Ron Robbins (více)Obsahy(1)
Televizní reportérku Deboru, která obhajuje ženy před domácím násilím, napadne psychopat Colt, který si vraždami žen léčí frustraci z dětství. Debora vyvázne, ale po převozu do nemocnice se Colt snaží proniknout i tam a dokončit započatou práci. Nedá se zastavit a vraždí jako na běžícím pásu. Na seznam obětí se dostane i sestřička Sheila, na kterou si počíhá u ní doma. Těžce ji poraní a pak se nechá s pořezanou rukou převézt do nemocnice. Tam hodlá s oběma ženami skoncovat. (ariva)
(více)Recenze (19)
Příjemné překvapení. Nadprůměr tento snímek táhnou dvě věci, pěkná horrorová atmosféra a skvěle napsaná a také zahraná postava psychopata Colta Hawkera. Toho ztvárnil Michael Ironside a roli si patřičně užil, no dost možná mu byla napsána přímo na tělo. V průběhu děje se jeho mohutná postava potýka zejména s drobounkými ženami - sestřičkami či pacientkami nemocnice a jsou to povětšinou setkání dost brutální. Raději nebudu víc prozrazovat, snad jen, že jeho postava je "obdařena" několika pozoruhodnými úchylkami. Snímek bych raději ani nedoporučoval slabším povahám, zato milovníci poctivých horrorových snímků co snesou pohled na nějaké to fyzické týrání si bezpochyby přijdou na své. ()
Solidní thriller o maniakovi, naprosto přesvědčivě ztvárněném charismatickým M. Ironsidem, pronásledujícím televizní reportérku má svoji atmosféru i po letech. Vynalézavá kamera se plíživě sune za oběťmi i pachatelem, podporovaná temnou hudbou. Násilník se ovšem nespokojí s jednou reportérkou, a tak cesta k ní je dlážděná dalšími mrtvolami. Nemocnice se stává labyrintem, kde hladová kočka honí vyděšenou zraněnou myš. . Pomíjím, že některé postavy (např. sestra Munreová) se chovají v určitých chvílích hrozně (mám vraha v domě, tak tam za ním rychle jedu - sama), na druhou stranu, i tak to v životě bývá. Sice nijak objevný snímek, ale asi mi dostatečně zrovna sedl, a tak hodnotím výše ()
Návštěvní hodiny jsou docela průměrným slasherem, jenž se může pyšnit možná tak dvěma zvláštnostmi: Zaprvé - už od začátku známe totožnost vraha (naprosto přesně obsazený talentovaný herec Michael Ironside), a přestože jeho motivace k zabíjení, jak se postupně dozvídáme, je docela klišé, jeho postava zkrátka baví a škodolibí diváci mu mohou do jisté míry fandit. Zadruhé - v jedné z vedlejších a nutno říci zapomenutelných rolí se zde objevuje William Shatner, který téhož roku slavil úspěch s druhým Star Trekem, a zřejmě si řekl, že titěrné přicmrndávání v kanadském hororovém thrilleru bude zajímavé zpestření. Čistokrevným hororem bych poměrně mírné Návštěvní hodiny snad ani nenazval a jejich přítomnost na seznamu „video nasties“ je skoro až nepochopitelná, ale samozřejmě myšlenka řádění vraha úspěšných a emancipovaných žen jistě ležela v žaludku nejedné britské cenzorce. ()
Zase jako obvykle se neshodnu se zbytkem CSFD. Visiting Hour není typický slasher i když se spoileroidní obsah snaží přesvědčit o opaku. Je to spíše thriler s psychopatem, který neváhá zabíjet když potřebuje, ale zároveň není superman, přemýšlí a žene jej hlavně umanutost zabít hlavní hrdinku. Ironside je zde ve svém živlu, ten chlápek se pro role záporáků narodil a jeho brutální psychopatické charisma neskutečně táhne film. Bez něj by film byl poloviční. Výborná je i Lee Grantová, naopak naprosto zbytečný je tu William Shatner, stejně jako armáda neschopných policajtů. Výborná úvodní scéna a skvělé finále v poloprázdném podzemí nemocnice. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (3)
- Michael Ironside byl do role Colta Hawkera obsazen i proto, že podal démonický výkon ve filmu Scanners (1981) režiséra Davida Cronenberga, který byl i producentem Návštěvních hodin. (hladass)
- Kulhání Michaela Ironsidea (Colt Hawker) na konci filmu bylo skutečné, první den natáčení si zlomil kotník. (hladass)
- Hudba k tomuto filmu byla inspirována hudbou z kultovního Halloweenu (1978). (hladass)
Kanadský thriller s prvkami hororu označovaný aj ako predstaviteľ tzv. odnože slasherov, sa nezameriava ako by sa dalo čakať podľa popisu či svojej histórie (viď nižšie) na krvavú prehliadku práce ústrednej postavy vraha pred kamerou. Tentoraz produkcia pod režijným vedením Jean-Claude Lorda stavila na postupné budovanie strachu z neistoty, nezastaviteľnej hrozby číhajúcej na svoju príležitosť a na tajomný profil psychopata Colta Hawkera v podaní známeho Michaela Ironsidea, o ktorého myšlienkach a pocitoch vie divák vďaka skoro úplnej absencii verbálneho prejavu, pramálo. Colt Hawker je chladný psychopat uzavretý sám do seba. O svet stratil záujem, jediné čo ho dokáže rozohniť sú ženy. Základ jeho nenávisti a stavu v akom sa súčasne nachádza, ozrejmí až krátky flashback do jeho detstva, ktorý sa dá považovať za zdroj všetkých jeho problémov. Roky plynuli, duševný stav sa rozvracal. V jeden neskorý večer, Colt Hawker hľadiaci na tvár feministickej moderátorky Deborah Ballin, vehementne obhajujúcej práva týraných žien v televíznej talk show, nadobudne pocitu, že Debbie treba za jej otvorené názory a silnú ženskú osobnosť zabiť. To, čo Colt nemá obzvlášť rád, sú charakterovo silné ženy. Od toho sú tu muži, aby vládli tvrdou rukou! S rozhodnutím dokonať svoj čin, sa vydáva na neohlásenú návštevu známej moderátorky. Tentoraz ale platí - Hosť do domu, nôž do ruky! Nepredvídateľné okolnosti presunú jadro príbehu až do montrealskej nemocnice (skutočná nemocnica “Veteran's Hospital“ situovaná v oblasti Senneville), ktorá sa tak stane tým miestom, na ploche ktorej sa má všetko uzavrieť. A aj sa tak stane. ### Aby som sa vrátil ku sľúbenej poznámke z prvej vety komentáru ku histórii - mal som na mysli osud filmu, ktorý postihol po distribučnej stránke “Visiting Hours“ v takom Nórsku, na Islande či vo Veľkej Británii. Aj napriek tomu, že umiernený thriller Jean-Claude Lorda obsahuje iba minimálne množstvo nechutností (striedme bodno-rezné rany), pristúpilo sa v spomínaných krajinách aj ku úplnému zákazu filmu. Čo sa týka Veľkej Británie, tam sa “Visiting Hours“ síce v roku 1982 dostáva do miestnych kín pod označením Rated:X. Aj napriek nepriaznivému certifikátu, ktorý obmedzuje širší rozsah záberu filmu, ide o Cut zostrih. Následne po tunajšom vydaní filmu na VHS nosiče, sa “Visiting Hours“ v septembri 1984 dostáva zásluhou cenzorov z BBFC na zoznam tzv. Video nasties. Ban sa uvádza do praxe. Netrvá však dlho. O dva mesiace nato sa zo zoznamu vyraďuje. V roku 1986 BBFC schválila distribúciu Cut verzie “Visiting Hours“ spoločnosti “CBS/Fox Video“. V roku 1989 bolo ale ich nariadenie o zákaze distribúcie a vysielania Uncut verzie porušené zo strany verejnoprávnej televízie ITV, začo si vyslúžila pokarhanie a pokutu. “Visiting Hours“ sa tak údajne ako prvý zo zakázaných titulov zoznamu dostal vôbec do televízie. Jediná verzia, ktorá bola dlho v UK k dispozícii, bola tá z roku 1986 (VHS) od distribučnej spoločnosti “CBS/Fox Video“ – Cut zostrih orezaný oproti originálu o zhruba 2 minúty, Rated:18. Všetko sa ale zmenilo v roku 2017, kedy zásluhou distribučného štúdia „Final Cut Entertainment“ vychádza uncut zostrih. () (méně) (více)