Režie:
Džunja SatóScénář:
Džunja SatóKamera:
Jošitaka SakamotoHudba:
Džó HisaišiHrají:
Takaši Sorimači, Šidó Nakamura, Jú Aoi, Tacuja Nakadai, Šinobu Teradžima, Kajoko Širaiši, Hiroši Kacuno, Ken'iči Macujama, Eidži Okuda, Sósuke Ikemacu (více)Obsahy(1)
Mladá japonská dívka hledá na jaře roku 2005 v japonském přístavu loď, kterou by si mohla najmout a odplout s ní na moře na pozici 30°43' severní šířky a 128°4' východní délky, avšak bez úspěchu. Záhy se ukáže, že se na dané pozici nachází vrak bitevní lodi Jamato z druhé světové války a jediným, kdo projeví ochotu s dívkou na danou pozici se svou malou lodí plout, se stává do sebe uzavřený starý rybář Kamio, bývalý člen posádky Jamata, který se každoročně odmítá účastnit vzpomínkových akcí na její počest. Posléze vyjde najevo, že dívčin adoptivní otec Učida byl rovněž námořníkem na Jamatu a že byl Kamiovým velitelem a přítelem. Během plavby na udanou pozici začne starý námořník vzpomínat na pohnutou dobu, kdy za války jako patnáctiletý narukoval na palubu nejmohutnější bitevní lodi, která kdy byla v dějinách postavena a plnil na ní těžkou válečnou službu v okruhu spolubojovníků, kteří se stali jeho nejlepšími přáteli. Během služby se musí všichni vyrovnat nejen s krutostí námořních bojů s přesilou amerického námořnictva, ale i se ztrátami v rodině doma v Japonsku, kde je obyvatelstvo těžce zkoušeno masivními americkými nálety. Po bitvě v zálivu Leyte v říjnu 1944, ve které je zničena většina japonského Spojeného loďstva, je Jamato poškozena a stažena do Japonska k opravám. 1. dubna 1945 se Američané vyloďují na ostrově Okinawa a začínají tak přímo ohrožovat samotné japonské ostrovy. Je rozhodnuto ze zbylých lodí zformovat Speciální útočný svaz s Jamatem v čele a vyrazit vstříc sebevražedné misi, kdy má svaz bez letecké ochrany prozazit k Okinawě pomoci jejím obráncům. A tak 6. dubna Jamato vyplouvá na svou poslední plavbu vstříc katastrofě, ale s posádkou odhodlanou bojovat až do posledního dechu. (Hartmann)
(více)Recenze (46)
Hodně pomalý start, hodně keců, hodně nudy. Doporučuji koukat na tento snímek v původním znění neb příšerný dabing hodně sráží kvalitě snímku. Ale finále je strhujíci, přesně vystihuje nedávno odvysílaný dokument jmenovitého rázu. 80% ()
Japonci ty filmy prasí až to hezký není. Na rozdíl od americké produkce, kde je důležitá jedna věc. Když už natočit válečný film o sobě, tak ho natočit velkolepě jsou Japonci zvyklí na trošičku jiný arbitr. A to ten, že válečný film o sobě většinou natočí dost nudný, trapný, bez akce a bez nervů tekoucích stavů. Zřejmě na to nemají peníze. Spíše se šťourají v originálně napsaných scénářích, než tvořit kdejaké akční sekvence. Něco na tom možná bude, protože film jako takový by myšlenku mít mohl, ale nebýt těch efektů a všeho kolem. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $39,287,114║ Nedosahuje tento vojnový dramat patričnú váhu akú by si zaslúžil a na vyše na danej ploche to pôsobí dosť rozvláčne. /40%/ ()
Yamato zřejmě v srdcích Japonců zaujímá význačné místo. Snad jako poslední symbol jejich nepochybné válečné moci, která s potopením té přerostlé plovoucí baterie vzala zasvé. Ve sci-fi filmech bývá rekonstruována, vybavena paprskomety a kosmickými motory a vyráží vstříc mimozemským nepřátelům. Japonsko opět povstává... +++++ Yamato: loď smrti je ovšem prachobyčejná nostalgická vzpomínka na hrdinné vojáky, jejich kolektivního, nezlomného ducha, soudržnost, odhodlání, hrdost a hlasivky. Zkrátka vojáky i císařské poddané s vlastnostmi, které jim umožnily soužit sebe a znepřátelené národy o poznání déle ve zjevně prohrané válce. Film zoufale se snažící nalézt smysl v oběti tisíců lidí. Snad by v mysli Japonce utrpěla památka padlých, kdyby jejich boj označil za marný, zbytečný, bezdůvodný. Japonské mentalitě v tomto směru patrně nikdy neporozumím. Posedlost nalezením smyslu otravuje dialogy frázovitým, patetizujícím mudrováním, vzájemným, až hysterickým ujišťováním se, že stojí za to zemřit, pro Japonsko a budoucnost. Pravda, hovoří se i o nutnosti žít, ale je zjevné, že film nepředpokládá, že slušně žít by mohli i ti, kteří nejsou připraveni zemřít. +++++ Filmový štáb si sice dal práci se sestavením poměrně velkých kusů interiérů i exteriérů lodi, ale při jejím ničení je již nedokázal užít k ničemu lepčímu, než nabízejícímu se přeřvávání štěkajících protiletadlových kanónů, občasnému upadnutí, průletu letadla a stříkající krvi. Ve vší úctě k mrtvým, tenhle film je tak zbytečný jako jejich oběť a nepomáhá ani snaha nalézt linku k současnosti skrze dceru jednoho přeživšího. Naopak, ta všechno ještě zhoršuje. ()
Japonský veľkofilm o smutnom konci tejto lode pri Okinawe, pripomína veľký hollywodsky blockbuster Pearl Harbor, trochu Titanic, s rozdielom, že žiadna veľká love story tu nie je. Prvá hodina ma akosi nedokázala prikovať k obrazovke, emócie boli akési silené a hlavne okorenené priblblými dialógmi typu: "Tvoj brat, otec...zomrel ako hrdina" a pod. To všetko,ale zachráni záverečná bitva, ktorá dostala slušný priestor a milovníci vojnových filmov by len kôli tejto 15-20 min. scéne nemali váhať. Stret amerických bombardérov a lode Yamato, ktorá páli z diel a protilietadlových guľometov nepretržite, až kým sa nezačne potápať, je scéna plná dynamiky, reálnej akcie a slušného ozvučenia. Trochu mi vadila absencia českých titulkov (to tu už dlho nebolo), po veľmi dlhom čase som bol nútený pozerať filmy s dabingom a to je možno práve dôvod, prečo má prvú hodinu film nejako nevtiahol do deja. Plochosť a nedobrý hlasový výber (hlas 15 roč. chlapca hovorí za všetko), robia divy. Film 60 %. ()
Bitevní loď Yamato je pro Japíky stejný fenomén jako pro Němce Bismarck či Tirpitz... Ze snímku je vidět, že byl určen spíše japonskému divákovi a na západního diváka občas působí typicky asijsky uřvaně a sentimentálně. Český dabing byl jedním slovem strašný, obzvláště v případech, kdy se čeští dabéři snažili češtinu komolit do typicky japonských výkřiků. To působilo až vyloženě srandovně. V původním dubbingu to bylo opoznání lepší. Ve filmu sledujeme vzpomínání starého muže nad místem, kde se Yamato potopil. Vrací se zpět do časů války, kdy byl mladým námořníkem na tomto ocelovém kolosu. Ve snímku se správně objeví i pro japonskou armádu typické trestání přestupků bitím (což se týkalo i výcviku). Máme možno sledovat i poslední akci této bitevní lodě, kterou císařská admiralita poslala na sebevražednou misi s cílem zastavit americké invazní svazy blížící se k ostrovům. Yamato byl sám, bez leteckého krytí a tak se stal snadným soustem Avengerů, Helldiverů a dalších palubních torpédových a střemhlavých bombardérů amerického námořnictva. Spejenecké letectvo ke konci války vládlo obloze a osamocený kolos i s bateriemi protileteckých děl a kulometů neměl valnou šanci neustálé nalétávající vlny přežít.. Poslední okamžiky lodi jsou fakt masakrem. Bohužel mi občas připadalo, že některé sekvence nalétávajících letadel se opakovaly a párkrát jsem si všiml, že američtí námořníci a piloti měli šikmé oči... Celkově se na to koukat dalo, ale snímek bude zajímat spíše milovníci válečných filmů a historie války v Pacifiku... Yamato je dle mého názoru tak z dalších japonských filmů, které brnkají na strunu národní hrdosti a bez ohledu na to, že Japonsko bylo neskutečně krutým agresorem v celé Asii, vyzdvihujíc tak chrabrost a statečnost svých námořníků... A s tím mám trochu problém. * * * ()
Přesně takové filmy nemám rád, hodně keců a nic se neděje. Co se stane a jak to dopadne je jasné od začátku, také kvůli nesmyslné retrospektivě, kdy (překvapivě příliš mladá) nevlastní dcera námořníka z lodi Yamoto, kterou bezprostředně po válce ve věku "nad patnáct let jako jednu z jedenácti dětí adoptoval" se snaží dostat stovky kilometrů daleko od pobřeží na místo, kde se slavná bitevní loď před šedesáti leti potopila. Ženě přitom není asi enní ani čtyřicet let. Proč se chce na nebezpečné místo na moři dostat, jsem se také nedozvěděl. První půlhodinu jsem bojoval s chutí film vypnout. Pak se konečně po 46 minutách začalo bojovat. Takže jsem se koukal dál. Ale za pár minut bylo vše při starém. Nuda, nuda a spousta keců, nezajímavý děj a lichá snaha o romantické vyprávění ničeho. Navíc, jak už poslední dobou bývá bohužel velmi časté, ještě k tomu příšerný dabing. Nemůžu jinak, než poslat tenhle film k ledu. Hodnocení těch, co dali 5 hvězdiček, mi nějak nedochází. Asi jsme každý koukali na jiný film. Pryč jsou zřejmě časy brilantních věcí, jako Velký útěk, Tucet špinavců, Kam orli nelétají, Orel přistává a dalších a dalších. Točí se plytké srágory s příšernou stopáží (jedna z dalších věcí, proč jsem film nedokoukal). Nečekal jsem, že to řeknu, ale zlatej Pearl Harbor.. ()
Osobne veľké sklamanie. Nudný japonský veľkofilm o veľkej tragédii, ktorý dal miestami na Japonsko tej doby dobrý pohľad, ale skončil neslávne ako dané udalosti. Zbytočne natiahnutý film. ()
Je to píčovina a škoda slov. Nepouštějte si to jestli se mnou sympatizujete. ()
Yamato - film o superlodi, na ktery jsem se uprimne tesil a taky jsem se tim konecne dostal k filmu z obdobi 2. svetovy valky, ktery neni o americanech. No a Japonci jsou mistri v prehaneni - efekty se nemuzou se zapadem rovnat ani nahodou. V momente vybuchu uz jsou vsichni predem od krve a davkovani je jak z koupele Cachticky pani, ale dalo se to prezit. Je to pesimisticky, vsichni tam jeci, breci a umrou a docela me to i bavilo. Film k 60-i letymu vyroci svrzeni atomovych bomb rozhodne neurazi. ()
Nijak zvlášť zajímavé. A to je přesně ten pocit, který ve mě film zanechal. ()
95% filmu se skládá z tlachání, sentimentu, nástupů na palubě, pohřbů, šikany při výcviku, bratrské a kolegiální lásky, plavby dědka s mladicí na místo potopení lodě, bla bla bla bla, nuda nula zero nic... Těch 5 bojových fotek v místní galerii se týká asi 5 minut filmu, buďte v klidu... ()
Jsem fascinován bitevní lodí Yamato, její velikostí, silou, vybavením a oddaností námořníků. Na tehdejší dobu neměla konkurenci a i na dnešní poměry by to byl nelehký soupeř. Nicméně zrovna provedení tohoto japonského filmu mě moc nebere. Dokument, který jsem viděl nedávno byl lepší. Vyprávěl jen fakta a ne tu zbytečnou omáčku okolo... 45% ()
Zpočátku jsem měl pocit, že koukám na japonskou obdobu Bayova Pearl Harboru, s tím ale, že tentokrát byli amíci ti zlí. Ale ne. Krom toho, že evidentně rozpočet Yamato byl o pár babek nižší, tak zde nebyla žádná romantická linka. Spíš to byl film o přátelství, odhodání se obětovat a vůbec o poctě obětem druhé světové války. ()
"Velkofilm" ve stylu Titanicu a Pearl Harboru. Pro japonce je potopení bitevní lodi Jamato těžká rána do národního sebevědomí a jeden ze symbolů potupné porážky a konce války, ze snímku ovšem nevyplývá, že by Jamato provedla i jiné významnější akce než finální sebevražednou plavbu, která navíc byla ukončena daleko před dosažením cíle. Kvůli omezenému rozpočtu z lodi vidíme jen kus paluby, dělová stanoviště a několik anonymních chodeb a kajut, pár krátkých digitálních záběrů celku dojem nezachrání. Chybí nějaký zastřešující příběh, hlavních postav je mnoho a jsou si dost podobné, nejzajímavějšími se tak stávají scény ukazující chod tohoto monstrózního kolosu a značně naturalisticky ztvárněný poslední boj posádky. Linie ze současnosti je nezajímavá a ke konci přehnaně ubrečená a patetická. ()
Japonci zkonstruovali krásný příběh o vlastní sebedestrukci. Předem prohraná válka a přesto musíme vydržet až dokonce. ()
" Hovorí sa, že američania dlho bojovať nevydržia." A pozrime sa, bojujú až do dnes. Stále si dokážu vytvoriť nejakého nepriateľa aj tam, kde nie je. Dozvedel som sa, že naj. lode vo vojne nemali ani rusi, či amíci a dokonca ani nemci. Japonci boli tí " machri ". 263 m dĺžky, 72 000 t výtlak, 9 diel, každé s kalibrom 460 mm dokázalo vystreliť náboj ťažký 1.5 tony do vzdialenosti 42 km. A k čomu to nakoniec bolo? Loď nesúca starý názov Japonska - Yamoto, sa potopila spolu so starým myslením tejto krajiny. Vo filme sa striedali naivné scény plné pátosu so silnými chvíľkami, ale tých bolo ako šafranu. ()
"Máme tady dost mužů připravených na smrt, ale potřebujeme lidi připravené přežít. Jestli někdo není připraven přežít, tak umíráme zbytečně." ()
Zajímavá ukázka z období . světové války z pohledu Japonska, tedy jeho největší lodi Yamato. Detailnost je úžasná, člověku to ukáže, jak taková loď vlastně funguje a jak vypadá. Poslední bitva je prostě úchvatná. Ukázka toho, jak Japonsko dokázalo "zblbnout" svůj lid a přesvědčit ho, že za něj musí i umřít. To je vidět právě v poslední bitvě, kdy je dopředu jasné, že Yamato ppujde ke dnu. Japonsko však bojuje až do konce a jen pár lidí se z té lodi dokázalo zachránit. Ale to jsem zase film moc přechválil, najde se tu mnoho hluchých míst, kdy se jen a jen a jen a jen povídá a nic se neděje a těhle míst je tu opravdu hodně a hodně lidí to také odradí. 55%. ()
Styl filmu, jakým byl natočen, mě velmi vyhovoval. Není to film o krvi, masakrech a velkolepých scénách, ale film o lidských osudech. Klasicky hraný film, ze kterého je z největší části složen, je doplněn skutečnými dobovými dokumentárními záběry. Samotný příběh je ještě rozdělen na samotný hraný film a na vzpomínkové vyprávění starého rybáře během plavby na rybářské lodi do míst potopení Yamata. ()
Reklama