Režie:
Michalis KakojannisScénář:
Michalis KakojannisKamera:
Walter LassallyHudba:
Mikis TheodorakisHrají:
Anthony Quinn, Alan Bates, Irene Papas, Lila Kedrova, Yorgo Voyagis, Pia Lindström, Giorgos Foundas, Takis Emmanuel, Eleni Anousaki, George P. Cosmatos (více)Obsahy(1)
Na Krétu přijíždí mladý anglický spisovatel řeckého původu, Basil, aby obnovil těžbu ve zděděném lignitovém dole. Cestou se seznámí s vesničanem Zorbou, jehož nepředstíraná volnost a nezávislost není založena na velikosti majetku, ale na odhodlání a chuti užívat si života naplno. V jeho přítomnosti plachý Basil pochopí, že existuje způsob, jak se vypořádat s osobními úspěchy i prohrami. Ten zní: Nikdy nepřestat tančit! Film vznikl podle románu spisovatele Nikose Kazantzakise, jehož původní název zní "Život a skutky Alexise Zorbase". Na filmové plátno jej převedl rovněž řecký režisér Michalis Kakojannis. V silném a divácky vděčném příběhu strhává pozornost pozoruhodný výkon Anthonyho Quinna (známý ze snímků Žízeň po životě, Zvoník u Matky Boží, Děla z Navarone či Poslední vlak z Gun Hillu), který v hlavní roli předvádí nejjemnější odstíny svého hereckého mistrovství. Z původních sedmi nominací Řek Zorba v roce 1965 získal tři Oscary: za vedlejší ženskou roli (Lila Kedrova), za kameru (Walter Lassally) a výpravu (Vassilis Photopoulos). (Česká televize)
(více)Recenze (176)
SPOILERY Mám z toho hodně, hodně rozporuplné pocity, ale ty jsou asi způsobené tím, že nechápu, co to pan režisér chtěl vůbec natočit. Témat je v tom několik - oslava života, rozpor mezi "řídit se rozumem" a "řídit se srdcem", depresivní Krétské reálie (ačkoli jestli to tam fakt takhle vypadalo v půlce 20. století, tak tam zamrzli někde ve středověku) - a ona se perou dohromady, hala bala se střídají a neměl jsem pocit, že by nějaká z nich dominovala. Jasně, dle konce to budou ty první dvě, ale stejně se to tam divně střídá - chvíli Zorba pronese úplně geniální a hlubokou větu vztahující se k těm prvním dvěma tématům, pak tam celá vesnice sleduje podříznutí ženy u kostela, pak dojde na další moudro a pak tam umře Zorbova "manželka" a celá ves jí sebere z jejího domu vše co se dá... Já nevím, možná je to jenom můj problém, ale subjektivně takový pocit z toho filmu mám, nemůžu si pomoct... Takže ve finále jsem z toho neměl ani dobrou náladu, ani depku, žádné optimistické ani pesimistické dojmy, jen hromadu zvláštních neutrálních pocitů. Možná to tak mám kvůli tomu, že skoro dvě a půl hodiny jsou na tenhle námět moc a celkově se ten film poněkud vleče. Být to kratší, asi bych se do toho líp dostal, asi by to na mě zapůsobilo veskrze optimisticky a pak bych z toho možná byl nadšený. I přes mé dojmy z toho filmu se jedná o velmi povedené dílo s úžasnou kamerou (většina záběrů je naprosto dokonalá a u mnoha scén dokáže vyvolat přesně ten pocit, který vyvolat chce), solidními hereckými výkony, sympatickými hlavními postavami, hezkým prostředím Kréty (do které bych po zhlédnutí tohohle filmu asi nikdy nejel, leda by mě tam provázel Zorba, protože ten styl života je tam natolik jiný, že jsem ho nepobíral...) a taky spoustou chytrých a hlubokých myšlenek. Už jen kvůli tomu ten film nechci zatracovat a slabé čtyři hvězdy mu nakonec dám (možná půjdu i výš (nebo níž), až se mi to rozleží v hlavě), ale stejně to na mě zapůsobilo úplně jinak, než na zbytek uživatelů tady - a já bych rád věděl, kde se proboha stal problém. Řek Zorba je pro mě trošičku jako Dům z lávy, ve kterém se nedějí divné věci, ale divné jsou postavy obyvatel ostrova (kromě hlavní dvojice a jejich milenek) a taky je to ujasněné v tématech, která to chce sdělit. A hlavně teda nevím, jestli Řeka Zorbu chci ještě někdy znova vidět, ačkoli bych to asi někdy v budoucnu znova vidět měl. Slabé 4* ()
Trestuhodně jsem se shlédnutí Zorby bál jako kostýmního dramatu. No byl jsem vůl, protože to vůbec takové není... Ve skutečnosti je to až na jeden dva momenty velmi lehká a zábavná buddy komedie o osobitosti Řeků a geniu loci Kréty. Neuvěřitelně to herecky tahá Anthony Quinn. Strašně mne nasralo, že nezískal Oscara, pak jsem si ten ročník rozkliknul: Rex Harrison za My Fair Lady, Peter Sellers za Doktora Divnolásku, dále Peter O'Toole a Richard Burton, OK. :-D Je na tom velmi sympatické jak to netlačí na pilu a plyne si to svým tempem a přesto je to neuvěřitelně kvalitní. Hodnocení jsem možná podstrelil a časem to dám výš 8/10 ()
Řekl nám. O keři s olivami, tekoucí řece... "Carpe diem." Obraz živého, zakořeněného... Člověk s kořením, přece. Osud zrozený, s obří číší, z níž čiší odraz znalce. Hrozen života, do těla hozený. Přesně, křehce. ()
Bohuzel jsem film videl v ceskem zneni a tak plnohodnotne nejsem schopen ocenit herecke vykony, na kterych nejspis tento film stoji. Kdyz opomenu tento handicap, tak stejne zustanu zklamany a moc dobre nechapu divacky uspech tohoto filmu. Atmosferu Krety do me film nedostal, scenar se mi taky nezda nijak vyjimecny, kamera obycejna... Nevim no... ()
snáď prvý film, ktorý som (bolo to už naozaj dávno) videl s A. Quinom. Dodnes si pamätám ako uchvacujúco ten človek vedel zahrať naozajsky naživo a skutočne SLOBODU DUCHA. Sloboda ducha hoc aj gréckym tancom ukázaná, vyhrala nad všetkým: nad nešťastnou láskou, nad zrúteným dreveným lešením posuvnej lanovky, nad peripétiami, ktoré život prináša. ()
Upraveno v prosinci 2019. Řek Zorba je poezií, opěvující krásu života skrze estetiku vnímání velkého řeckého ducha. Film Michalise Kakojannise zachytil energetickou podstatu Kazantzakisovy předlohy a ze života se radující poezii vtiskl fyzickou podobu, kdo nečetl knihu, udělal chybu. Zorba není o lenosti, tu suchopárný řecký venkov nedovoluje, Zorba je o příjímání života, Zorba je o schopnosti prožívat lidský život v jeho neopakovatelné kráse, radosti i smutku. Zorba je mollovou písní větru, je slunečním pohlazením, je deštěm ve vlasech, je šuměním mořských vln, ze kterých vyskakuje hravý delfín. Zorba je lahodnou a omamnou chutí vína, je tancem, je veselím a smíchem. Zorba je umění city dávat i přijímat. Zorba je láskou i smrtí, mezi bohy Érotem a Thanatem se odehrávají nejdojemnější životní dobrodružství, s touhou se očekává pokračování, prožívá radost i niterný žal, aby pokaždé posílen vstal a s hlavou hrdě vztyčenou kráčel životem opět vpřed a dál. Hlavním prostředkem poezie a touhy života je Alexis Zorba (skvělý Anthony Quinn), to on existenci dává smysl v celé její podstatě. Dává úsměv, naději, víru, radost, lásku a touhu. Zorba je moudrostí a praktickou zkušeností života, Zorba není mihotavým mámením, ale samotným pohybem a dokonalým životním prožitkem. Zorba není zdáním, ale skutečností a velikostí života. Důležitou postavou je Basil (dobrý Alan Bates) decentně zdrženlivý spisovatel. Vychování si udržuje svůj naučený odstup od instinktivních pudů. Zorba je nejvhodnější pomůckou k radostnému způsobu uchopení života a jeho krás. Jedinečnou postavou je Hortense (skvělá Lila Kedrova), osamělá Francouzka na kyperském pobřeží a odkvetlá milenka čtyř admirálů. Láska je tou základní lidskou potřebou a interním pocitem skutečného dosažení osobního štěstí. Výraznou postavou je zde místní vesnická vdova (šarmantní Irene Papas), poetický dotyk nesmrtelnosti života. Smysl bytí nemá lepší zastání, přesto je stálou připomínkou niternému strachu a zbabělé lidské slabosti. Vlastní nedostatky si snadno najdou svůj společný cíl k oplatě a očištění svědomí. Zastrčená vesnice se tím na malou chvíli stává odrazem celého světa a po životě se přeci touží. Z dalších rolí: nešťastně zamilovaný vesnický mládenec Pavlos Mavrandonis (Jorgos Vojatzis), jeho otec, vesnický předák a správce krétského Basilova majetku (Jorgos Fountas), vesnický blázen Mimithos (Sotiris Moustakas), Zorbovo potěšení života v Chanii, animírka Lola (Eleni Anousaki), či nejvýraznější z vesnických mužů Manolakas (Takis Emmanuel). Film, a samozřejmě také samotná kniha, Řek Zorba je temperamentem lidského života, který nechce nečinně zůstávat stát mimo něj, ale naopak si jeho prostřednictvím užívat každý možný okamžik. Radost, smutek, veselí, bolest, naděje, touha, každý pocit má své dané, nezastupitelné místo, všechno dohromady skládá omamnou chuť základní podstaty života. Řek Zorba je filozofickým postojem praktického prožitku, je básní, je poznáním velikosti života, vnímaného řeckým duchem. Filmový obraz Waltera Lassallyho podbarvuje temperament kompozičním uspořádáním, hudba Mikise Theodorakise vášnivě tančí s niternými pocity a otevřeně křičí svou radost světu. Jedinečná to poezie a neukojitelný žár po životě! () (méně) (více)
22. Zlatý Glóbus za rok 1964 - nominace (5) - Nejlepší film (drama), Nejlepší herec (drama) - Anthony Quinn, Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Lila Kedrova, Nejlepší režie - Michael Cacoyannis, Nejlepší hudba - Mikis Theodorakis ()
Ten kontrast Zorba vs. Anglican vs. Kretane je vazne uchvacujici ()
Excelentny Anthony Quinn !!! ()
Copak film, je vinikající. A co teprve kniha. :-) ()
V roce 1946, jako pokus o řešení válečného šílenství, vychází kniha Řek Zorba. Vypráví o tom, že každý národ má svoji mentalitu - třeba Angličan je chladný a ovládá ho rozum, zatímco takový Řek má v sobě živočišnost (madness, říká Zorba). To ale neznamená, že by si kvůli tomu měli podřezávat krky. Zorba to pochopil srdcem - Turci jsou v podstatě stejní jako Řekové; někdo je dobrý, někdo slabý, někdo zlý..., zatímco Basil to zase vyčetl z knih. Nepřítelem totiž není jiný národ, ale tmářství podporované modlářstvím, nevědomost, nevzdělanost...Začátky nové doby jsou vždycky těžké. Ale ty šílené Zorbovy nápady jsou jen začátek, protože kdo přijde po něm, udělá to o trochu líp a posune svět dál. A když se producent Cacoyannis rozhodl román zdramatizovat a uvést na jeviště, potřeboval najít Herce s velkým Há pro Zorbu. Našel ho a tím založil slávu jménem Zorba the Greek. ()
Filmová (potažmo literární) klasika, která má dosah i do současnosti. Asi všichni známé tanec Sirtaki na velmi chytlavou a zároveň jednoduchou melodii, s postupnou gradací. Na samotný legendární tanec si však musíme počkat až do závěru filmu. Jaké jsou ale dvě a čtvrt hodiny filmu, než se dočkáme onoho slavného momentu, kdy Alexis Zorba řekne příteli Basilovi (NO HOMO) že ho má rád a zatančí si s ním Sirtaku? Ve filmu nejde ani tak o děj jako spíše o vykreslení řecké kultury, která místy působí celkem bizarně a archaicky. Nahlédneme do místního folklóru a řeckých ortodoxních tradic. Nechybí ani záběry na slunnou řeckou krajinu,kostely, staré báby v černém, kterým chybí snad všechny zuby, spousta divokých koz atd. Zkrátka takové nezkažené Řecko, než ho vzali útokem turisté (pár let po Turcích). To vše je pěkné, jen ty 2 hodiny jsou docela dost. Příběh je až na druhé koleji, není kdovíjak zajímavý a plný zvratů. Spíše je načrtnouto několik podzápletek, které samostatně skončí. Herecky to bezkonkurenčně táhne Anthony Quinn, který do toho dal všechno. Nejvíce ukecaný, má radost že života, prohodí občas nějakou lidově-filosfickou úvahu o životě, trochu taková Hrabalovská postava. Vedle toho máme hlavního hrdinu Basila (který mi přišel, že moc neví, co vlastně chce), starší Francouzku a promiskuitní Vdovu. Postava Vdovy mi přišla hodně divná, za film řekne pár vět celkem nedokreslená a než si na ní člověk udělá obrázek, je pryč. Popravdě jsem od filmu čekal o dost větší zábavu, nějak lépe stavěný příběh a vykreslení postav. Na druhou stranu cením hudbu, místní folklor a samozřejmě Quinna. Takže celkově nadprůměr. 6/10 ()
asi se budu muset mrknout ještě jednou :-) ()
V Zorbově příběhu se toho dá najít hodně – třeba u nás ve zlínském divadle z něj druhdy udělali poměrně odpudivou oslavu drobného podvodníčkovství – a to, co v něm našli Kakojannis s Quinnem, mi dává smysl, hlavně to o blahodárném vlivu šílenství na život chlapskej. Ale pro optimismus si k nim chodit nebudu, záchvat smíchu nad jedním inženýrským debaklem a závěrečný taneček na pláži mě ze smutku nad sugestivně vylíčenými temnotami lidské povahy tak úplně nevyléčil. ()
tady se opradu musí pochválit soundtrack, kažkou chvíli ho poslouchám a mám i z řecké muziky radost. Jinak film patří do pokladnice těch nejlepších. Jo a víte že Kazanskis žil i nějakou dobu v Čechách ?-) ()
Nádherný film, který ukazuje tu nejpěknější i nejhnusnější stránku lidké povahy, která je nejednou schovaná v jedné lidké bytosti. Scéna tance i kamenování stejně silná i charakteristická. ()
Působivé drama s Anthony Quinnem, který zde předvádí zřejmě životní výkon a dovolím si poznamenat, že lépe by řeka nezahrál ani rodilý řek :) 85% ()
Z o r b a s je k l a s i k o u; pripomína mám, že život môže byť zlý a nespravodlivý, ale tiež plný jednoduchých radostí, lásky a zábavy; čo mi ale chýba, je farebnejšie stvárnenie - čím nemyslím len obrazovú stránku - z Kazantzakisovej predlohy sa vytratili všetky legendy, mýty, povery - teda tá rozprávkovosť - a ostal len vitalizmus rámcovaný akýmsi kitchen sink realism. Inou disproporciou sú herci. Obsadenie klúčových postáv je síce vydarené, zvlášť A. Quinn hrá ako posadnutý (životom), na druhej strane unanimistický komparz dediny je nudný a jednotvárny. Ale nevšímajte si ma, každý má asi svojho Gréka Zorbu. ()
Nekonečná pošetilost mužů a marnivost žen? Lžeme a chceme být (jsme) obelháváni? Zorba to řek přesně: "Šéfe, život znamená potíž, jenom smrt ne. Žít znamená odvázat se a potíže hledat!............Sakra šéfe, mám vás tak rád, že to nemůžu neříct. Máte všechno, vyjma jedné věci. Nejste blázen. A člověk musí být trochu blázen, jinak.....(zbytek moudra se dozvíte ve filmu ;-)" ()
Shlédnuto po návštěvě stejnojmeného divadelního představení. Jakkoliv je Zorba především konverzační záležitostí, potěšilo i pár řeckých exteriérů a důkladně natočené stěžejní scény. Vše samozřejmě stojí a padá s Anthony Quinnem, který je naprosto famózní. ()
Reklama