Režie:
Nikita MichalkovKamera:
Vladislav OpeljancHudba:
Eduard Nikolajevič ArtěmjevHrají:
Nikita Michalkov, Oleg Meňšikov, Dmitrij Ďužev, Andrej Panin, Vladimir Iljin, Sergej Makoveckij, Artur Smoljaninov, Sergej Garmaš, Pavel Děrevjanko (více)Obsahy(2)
Po šestnácti letech režisér a herec Nikita Michalkov navázal na své oscarové drama Unaveni sluncem (1994) sequelem, jenž ve své době patřil k nejdražším produkcím ruské kinematografie. Svým dílem k velikášskému projektu přispěla i Česká republika. Část filmu se natáčela v pražských lokacích a zázemí barrandovských studií. Unaveni sluncem 2: Odpor nepokračuje ve vyjetých kolejích svého předchůdce. Michalkov se přesunul na žánrové pole válečného filmu, aby vykreslil mezinárodní svár 40. let jako prostor chaosu a šílenství, kde jsou kolesy dějin lidé svíráni bolestí i hysterickým smíchem, potřísněni slzami a krví... Píše se rok 1941. Bývalý divizní velitel Sergej P. Kotov je kriminálníkem v táboře politických vězňů. Nálet nepřátelských vojsk na lágr vede jen k tomu, že se veterán Velké ruské revoluce dostane jako uprchlík do trestního praporu, kde si o moc nepolepší, právě naopak. Dospívající Kotovova dcera se dozví, že její otec není mrtvý. Záhy je však do osidel války zavlečena také ona. Pionýrská vedoucí se nakonec stane frontovou zdravotnicí. Do hry se vrací také obávaný Dmitrij A. Arsenťjev, který kdysi usiloval o Kotovovu manželku, Marusju. Plukovník NKGB je samotným Stalinem vyslán, aby za každou cenu vypátral bývalého soka… (Česká televize)
(více)Recenze (86)
Pokračování (?) původního filmu mě zmátlo a Nikita Michalkov, jako spoluautor scénáře, riskoval přeražené kotníky, pokud by měl před Annie Wilkes obhájit podivně navazující děj. Generál Kotov byl zastřelen v roce 1936 (původní informace), v roce 1941 (nová informace), nebyl zastřelen vůbec (nejnovější informace). O jeho rodině ani nemluvím. Válečné scény ve mně místy budily dojem, že jde o parodii (defekace, zásah světlicí, Ju 87 vybavený pumovnicí atd.), na druhou stranu musím ocenit vrcholně realistickou scénu, která ukazuje, co všechno je typický chlap ochoten podstoupit, aby přemluvil ženu k odhalení půvabů. ()
Dostal jsem podobnou akci jako poprvé, drama slabé a na válečné slovo nezajímavé vše má svůj příběh ale musí to být skvěle doladěné. ()
CITÁT - Sníme spolu soudruha Stalina......... Ikdyž jsme v prvním díle zjistili, jak vlastně Kotov dopadl, zavádí nás tento příběh na konec dílu prvního. Kotovovo uvěznění v lágru. Začala druhá světová válka. CITÁT - (STALIN) - Co je vám známo o osudu velitele Kotova?.......... Trochu mě zamrazilo (a možná i překvapilo) jak zde všichni mrtvý ožívají....možná až moc podezřelé. Přijal jsem to jako fakt a začal se těšit. Jenže hned scéna v 56 minutě mě trochu zarazila. Německé letadlo zde v mlze celkem zbytečně střílí na dva trosečníky, kteří se drží plovoucí miny. Celá ta scénka se mi zdá nesmyslná. Nejenže by je v té mlze ani pilot nemohl vidět, ale proč by na ně vůbec plýtval municí? Další nesmyslná scéna je hned o kousek dál. Plovoucí loď ze státním archívem je strašně hlučná a vlastně i lidé na ní plující se pořádně neslyší, ale přesto uslyší křik trosečníka, který je vzdálen alespoň na třista metrů - podivné. To jsou dvě podivné scény. Zatímco se první film odehrává v jednom dni (neděle) je tento příběh vyprávěn pomocí flasbacků v letech 1941 až 1943. Kotov je tu jen taková loutka. (Jeho čas však přijde). Příběh není ani dramatický ani psychologický, je spíš hodně komický. A už to ani nevypadá jako parodie. Možná to tak tvůrci chtěli. V 87 minutě si v krásném kamerovém detailu můžeme prohlédnout sovětskou samonabíjecí pušku SVT-38 i s nasazeným bajonetem, vyrobenou v Tulské zbrojovce. Nejdříve jsem nechápal, kam se podělo těch vloženejch 45 000 000 amerických dolarů v přepočtu, ale pak mi to došlo. Film Unaveni sluncem 3 Citadela totiž není trojka, ale druhá část filmu Unaveni sluncem 2. Odpor je tedy část první. V tomto příběhu je velká část scének zahalena mlhou a je slyšet jen řev a nářek vojáků. Jedna z těch nejlepších scén je vidět až skoro na konci. Scéna pojednává o zasněžení bitevního pole a je opravdu mrazivá (120 minuta) CITÁT - ON (BŮH) mě tady nechal, abych našla tátu........ Velice průměrný film. CITÁT - Konec první části...... Ale hned další příběh (Citadela) je už na větší úrovni. Tady je pak už ten velký rozpočet vidět. Ale to už je zase jiný příběh. ()
Voľné pokračovanie po takmer 16 rokoch a veruže riadne dlhé. Dej prekypuje rôznymi zaujímavými scénami, časovými návratmi, viacerými líniami, no rozhodne vojnu neidealizuje, no a ten pátos, či priam nezmyselné detinské scény boli len vyjadrením, že človek potrebuje nádej a vo vojne to tak často býva, že sa ľudia upínajú k nezmyselnostiam, aby všetko nebolo len o zabíjaní a neporazilo ich zo všetkého naokolo. Vo filme mi však napriek tomu chýbalo niečo hlbšie. Je mi jasné, že sovietske reálie boli dosť duchovne chladné, že veci boli chaotické počas vojny a to tu podľa mňa je dosť dobre vyjadrené. Nejaký hlbší dojem z toho nemám, ale ako napísala užívateľka Jezinka.Jezinka, že je to práve o vojne, láske, viere a nádeji. ()
Neviděla jsem první díl této válečné epopeje, tudíž se mi velmi těžko tento film hodnotí. Některé scény byly zbytečně zdlouhavé, jiné prostě k neuvěření (vystrčený zadek z letadla německého pilota). Když pominu blbost celé akce (protože z německých Messerschmittu se to nedalo uskutečnit), tak taková primitivní letadla na počátku války měli jen Rusové. Kdo sleduje válečné dokumentární filmy, tak ví, že německá Luftwaffe měla nejmodernější stroje té doby a nejrychlejší. Vždyť by to byl konec tohoto letce (disciplinární VÁLEČNÝ SOUD by jej neminul ! a výsledek kulka do týla ! Nehledě k tomu, že tohle se prostě uskutečnit nedá, i kdyby ten německý pilot byl mimořádné hovado. Co jsem však brala jako fakt neoddiskutovatelný, bylo nasazené trestní komando a mladí kadeti (bez vojenské přípravy) do překvapivé první linie na počátku války (napadení Sovětského svazu). Bylo to tak naturalistické, že jsem si vzpomenula na všechna ta vyprávění našich slezských kluků (kteří museli narukovat do Wehrmachtu, protože Slezsko byl Reich). Taková jatka to byla. Špatně nebo vůbec nevyzbrojena ruská armáda, v blatě, dešti, bez jídla, mladí, staří, trestanci, kriminálníci, vojenští kadeti,důstojníci Stalinem "odepsaní" ze života atd., atd... Do toho elitní vyzbrojena německá artmáda s jinou kulturou, jinými zvyky a jiným myšlením. Jak se potom v Rusku chovali, je jiná kapitola a zato je též osud potrestal. Zpět k filmu : byly tam scény, které jsem již v jiných filmech viděla. (Upálení lidé ve stodole (Film"Jdi a dívej se"), omylem vyhozený most, atd. Závěrečná scéna s ohořelým tankistou byla dojemná, ale též nepravděpodobná. Při takových zraněních, jaké měl tento tankista, by byl buď v bezvědomí anebo trpěl tak velkými bolestmi, že i kdyby jej ošetřovala striptérka, tak by to nevnímal. No, ale je to film a nějak to zakončit Michalkov musel. Ale dost jsem byla zklamána, očekávala jsem více. Film má ještě další pokračování. No uvidíme... ()
Je to mnohem velkolepější ve smyslu produkce a výpravy než první film, však také uběhlo téměř dvacet let. Je vidět, že se Michalkov soustředil na vyprávění jiného příběhu, i když jsou zde některé postavy stejné. Tentokrát už to mělo být víc válečné. A je to místy hodně drsné a nepříjemné, což beru pozitivně. ()
Moc přemýšlím, proto mně zajímalo, jak by to mohlo být s postavami a kam by se posunuly, kdyby by byly hozeny do vřavy druhé světové války. Nejsem až takhle přející. Přesto jsem chtěla vědět, jak by to s jejich osudy zamíchalo. Ovšem, jsem jaksi pozapomněla, že se necházíme v Rusku, kde o nejrůznější šílenosti a absurdity není nouze.Nad některými mi zůstal rozum stát. Scéna se Stalinem, kdy si blaženě mlaská nad kouskem chleba s máslem a zavařeninou mi přišla strašné úsměvná a některé věci dokonale zazdila. Vůbec mi ten Stalin přišel jako zrůdná karikatura. ()
Nedodívala (zkusím znovu). ()
Tak tohle bylo veliký! Michalkov zcela popřel první díl (co je tosakra za manýry dělat dvojku od inteligentních kouzelných evropských filmů) a vytvořil válečný film.. Michalkov film uvedl s tím, že máme hledat to, co je mimo děj a akci. Bohužel akce je téměř všudy přítomná (s trochou té "metafyziky"). Na druhou stranu nelze filmu brát, že krom perfetního vykreslení války (povinně pouštět všem zeleným mozkům!), válečných zvěrstev s ruskou mentalitou se jedná o snímek, který v sobě něco nese.. Myslím tím ty kouzelné scény (například hrající cikáni) a mnoho okamžíků, které v naprosto geniálně použitém filmovém jazyku zaobírají psychologií podobnými věcmi.. Ovšem mnohdy akce zabíjela vše ostatní.. Roztříštěná narativní struktura spada občas do klišé a já fakt nevím jestli bych neměl hodnotit hůř. Na druhou stranu nemůžu říct, že bych se jen na okamžik nudil, nebo považoval film za zbytečný... Panu Ebenovi, který film uváděl bych milerád vzkázal, že když někdo režisérovi znásilní film zkrácením o půl hodiny a pak nám tuto verzi pustí místo verze původní, že to není žádná dobrá zpráva.. Tenhle přístup k filmu NEPATŘÍ!! ()
Přesně jak už je tady zmíněno: je to za hranou. Michalkov hrozně tlačí na pilu, aby to bylo efektní, drsné a dokazovalo krutost války. Mě to nijak významně nezasáhlo ( a to jsem byl na osudy hl. postav hodně zvědavej ), zvlášt když je to dějově spíš výpln směřující ke trojce. Takže čistý průměr, zlatá jednička a tu trojku snad ani nechci vidět. ( 45. KVIFF ) ()
Sevřenost původního filmu nahradily obrazy z Velké vlastenecké války, z nichž některé jsou sice působivé, ale dohromady je téma hledání neudrží. Zbývá poučení o tom, proč je dobré si před bojem pořádně naostřit polní lopatku (zvláště pokud jste v trestním praporu a nedisponujete flintou) a že namazat si elitu Rudé armády na pásy tanků je po ránu velmi výživné. Titulek Konec 1.části pak spíše hrozí, než těší. ()
ocenenia : MFF Cannes 2010 - Nominácia na 1. cenu ()
.......... ()
Opat vyborny film s Michalkovovom, aj ked uz asi kulty ako Lazebnik Sibirsky alebo 12 zrejme nepripravi. Holt, vsetci starneme a Michalkov detto. Vojnove filmy mam rad, tak preto rad pozriem vo filme stav ZSSR v obdobi stalinskych cistiek. Obsahovo a dejovo to uz sice nema na kultovu jednotku z roku 1994 alebo na Lazebnik Sibirsky, ale stale je na co pozerat. Hlavne vdaka bojovym scenam /asi to bude tym, ze Rusi vojnove filmy miluju/. Maxim Suchanov ako Josif Vissarionovic Stalin bol na urovni. 89 % ()
Budu pro vlastní zdraví předstírat, že jsem tohle neviděla, a budu se modlit, že to byl jediný a poslední Michalkovův velice nepovedený přešlap. ()
Zase tak velký propadák to není. Na tento film je potřeba nahlížet zkrátka jako na ruský film. Není to žádný akční trhák, občas se děj zbytečně táhne a natahuje - škoda. S mentalitou té doby film souvisí (až na občasné přídavky fantazie), herecké výkony jsou náhodou dobré. Tvůrci se snažili podat film s lehkým humorem (Unaveni sluncem 2 mi trochu připomnělo Lazebníka sibiřského - jasný "rukopis" Nikity Michalkova ) i s narůstajícím napětím (mořská plavba na mině byla nápaditá, dojemná). ()
Silná káva při heroizování původně zemřelého plukovníka Sergeje Petroviče Kotova (sám režisér Nikita Michalkov), jako člena neozbrojené jednotky trestanců za druhé světové války. Stává se z něj mýtus, který se štěstím přežívá střílení vězňů, nálet na vězení, nájezdy tanků a kdo ví co ještě. Jeho dcerka Naďa (Naděžda Michalkova) zase prožívá neuvěřitelné příhody přežití při putování za svým tatínkem, aby se z ní stala profesionální válečná ošetřovatelka. Míťa (Oleg Meňšikov), stále pracující pro KGB, se snaží spravovat to, co sám napáchal a podporuje těžce sužovanou rodinu ve všech směrech a za každých okolností. Výsledkem je monstrózní přehlídka, plná patetického heroizování ruské duše a její odolnosti i za těch nejnepřívětivějších životních situací. Snad všechny situace působí až hodně nepatřičně, je to spíše jen jakási zidealizovaná oslava něčeho, co má zvedat hrdost obyčejného Rusa. Pompézní žvatlání o hrdinství jednotlivců i národa. Hodně silná káva. ()
Původní film měl brutální vlezlou atmosféru, která nakonec vyústila přesně tak, jak měla. Války se skoro netýkala. Dvojka nemá atmosféru žádnou, zato se mnohem víc věnuje bojovým scénám. Za sebe musím říct, že to není dobře. Rusáci prostě válečné filmy točit neumí. Původně jsem chtěl vidět i trojku, ale teď už mě k tomu nic nedonutí. 50% ()
Válečný /ú/žeh je nabíledni. Účet: Popáleni, roztaveni dlouhotrvajícím horkem, které polyká, škvíří vše, co mu stojí v cestě. Slzy nepřestaly stékat po tváři kraje, po tváři dcery, která nepřestala věřit... ve shledání. ()
Nejrychlejší 3 hodiny v kině :) ()