Režie:
Peter YatesScénář:
William GoldmanKamera:
Edward R. BrownHudba:
Quincy JonesHrají:
Robert Redford, George Segal, Ron Leibman, Paul Sand, Moses Gunn, Charlotte Rae, Graham Jarvis, Lee Wallace, Christopher Guest, Zero Mostel, William Redfield (více)Obsahy(1)
Zkušený lupič John Dortmunder je právě propuštěn z vězení. Už před věznicí na něj čeká jeho švagr Kelp s nabídkou báječného kšeftu: na zakázku jednoho afrického státu mají z brooklynského muzea ukrást vzácný saharský diamant, který má pro Afričany velkou kultovní cenu. John a Kelp se spojí s dalšími dvěma kumpány Murchem a Greenbergem a připraví si pečlivý plán. Při akci je Greenberg chycen, těsně před tím však stačí diamant spolknout. Zbytek bandy tedy připravuje nový plán na osvobození Greenberga z věznice. To se jim podaří, Greenberg však u sebe diamant už nemá, těsně před převozem do věznice jej ukryl na policejní stanici. Za pomoci vrtulníku a výbušnin je tedy připravena třetí akce, přepadení policejní stanice. Ale diamant už v cele není! O jeho úkrytu se dozvěděl Greenbergův otec a uložil jej v bance. Nezbývá tedy, než naplánovat vyloupení banky (oficiální text distributora)
(více)Recenze (70)
Průměrná lupičská komedie, které chybí švih, vtipné hlášky a překvapení. Celé je to vyprávěné příliš přímočaře a polopaticky, děj se nijak zvlášť nerozvijí a negraduje. Prostě plán nevyjde, udělá se další, zase nevyjde, udělá se další , zase nevyjde a tak dále ()
Oscar 1 nominace: Střih ()
Krimikomedie s několika zábavnými momenty, celkově ale nepřevyšující standartní úroveň filmů tohoto žánru. Slušnou práci odvádějí Robert Redford a George Segal. ()
Až nečakane dobrý dejový zauzlenec, na čele s výborným Redfordom. /80%/ ()
Předlohu Donalda E. Westlakea Jak neuloupit smaragd jsem kdysi četl a pokud si vzpomínám, její vtip spočíval v několikanásobném zauzlení zprvu jednoduchého plánu. Nájemní zloději se kvůli smaragdu museli postupně vloupat do muzea, věznice, policejní stanice, blázince a banky. Film to celé až příliš zjednodušil a přešil na míru imagi Roberta Redforda. Literární Dortmunder je takový dobromyslný trouba a plán se komplikuje kvůli naivní poctivosti, s jakou své nepoctivé řemeslo provozuje. Jeho filmová reinkarnace je nažehlený narcis a není snadné si ho oblíbit. Poselstvím tohoto komentáře je přimět vás přečíst si knížku. :) 50% ()
Vtipný zlodějský filmeček, na kterém si kariéru odstartovali tři veteránské hvězdy-jednak režisér Peter Yates, scénárista William Goldman (Generálova dcera), ale hlavně Robert Redford, který pak s Goldmanem nejednou spolupracoval ()
"Udělej tu vloupačku bez něho a napiš mi, až budeš zase v lapáku." Diamant se už určitě loupil snadněji, ale Dortmunder se svým týmem mě přitom kdysi hrozně bavil. Jenže sešel se rok s rokem a s mnoha dalšími roky a já jsem s hrůzou zjistil, že je to nějaký pomalý, nepříliš vtipný a nijak zvlášť napínavý. Zkrátka mi zase jednou někdo ukradl oblíbenej film z dětství, což mne rozesmutnilo. Takže nakonec mě uspokojil snad jen první nástup Greenbergova právníka, seznamy potřebnejch materiálů a Dortmunderův úsměv při posledním opouštění banky. To není moc na film, na jehož zábavnost bych ještě před týdnem vsadil svou počestnost. ()
Westlakeova předloha je neskonale zábavnější a vtipnější (nemluvě o tom, že mi velmi chybí přepadení blázince na lokomotivě), ale Redfordův šarm i tak tradičně potěší. ()
Len čo Johna Dortmundera prepustia z väzenia, ihneď ho kontaktuje jeho švagor a starý kumpán Kelp. Začne ho nahovárať, aby sa zúčastnil na lúpeži vzácneho diamantu. John túto ponuku prijme. Vypracujú premyslený plán a vyrazia do akcie. Vniknú do múzea a zmocnia sa diamantu. Lenže všetko sa to náhle poriadne skomplikuje. Tento film je priemerná zlodejská krimi komédia. Je to dosť zdĺhavé a také akési nemasné neslané. Redford je frajer. Aj natočené je to celkom obstojne, ale očakával som, že sa pri tomto snímku viac pobavím. *** ()
S literární předlohou se nedá srovnat, protože Jak neuloupit smaragd je to nejlepší, co Donald E. Westlake napsal. Robert Redford ani vzdáleně nekoresponduje s hlavní postavou, ale dodává svůj šarm a vnitřní eleganci. Právě díky němu je film pěknou podívanou. Ale doporučuji najít si chvilku času a přečíst si knihu. ()
Afghánistán, bananistán ...a to už to vypadalo na tři. ()
Dobré duo v popředí tohoto snímku. ()
Příjemně odlehčená zlodějská komedie o tom kolikrát je třeba uloupit jeden velký smaragd, aby byl opravdu uloupený. S humorem, který je postavený na tom, co se děje, aniž by si potřeboval vypomáhat velkými gagy, hláškami nebo třeskutě komickými dialogy. Yates si tu po několika úspěšných dramatech vyzkoušel komedii a Redford nakročil k typu postav, které později vytvářel poměrně často (Slídilové, Tři dny Kondora). Pobaví pokud zvládáte tempo a vzhled filmů raných sedmdesátek. ()
Přehlédnutý diamant sedmdesátkové tvorby, který mi bůhví proč unikal. Ačkoliv po první výborné akci mohl být scénář jistě nápaditější, je to stále velmi dobré a s hlasy Pavla Soukupa, Svatopluka Skopala a Ilji Prachaře (jo i mladého Mahdala) v prvním dabingu z dílny ČT (dalším dvěma pokusům se vyhněte obloukem) záruka výborné zábavy. ()
Jednu dobu si hrál spisovatel Westlake na Edmunda Crispina, ale jeho lehkosti a nadhledu většinou moc nedosáhl. Přesto dovedl zaplést věci docela humorně a složitě. Peter Yates místo toho, aby námětu pomohl a přesunul těžiště filmu do žánru absurdní komedie, natočil inťošskou komedii (a děj knihy navíc osekal). Zkusím to přirovnat k současným českým filmovým poměrům - představte si, že režisér Petr Václav nebo Bohdan Sláma natočí třeba Dvojníky (ty se Sokolem a Kohákem) a do hlavních rolí obsadí Petra Štěpánka, Svatopluka Beneše, Pavla Rímského nebo Jiřího Dvořáka. Nejde o to, že by to pánové neuhráli, ale vzhledem k tomu, že je máme zařazeny jako seriozní typy, chyběl by už na startu takovému filmu potřebný nadhled. A podobně to nefunguje tady. Navíc je film zbytečně dlouhý, a každý z jeho tří aktů (nemůžu si pomoct, ale členěno je to fakt jak na divadle - 1. akt: Loupež, 2. akt: Osvobození držitele diamantu, 3. akt: Jak dostat diamant ze schránky, ačkoliv samozřejmě v obraze nic takového není) nenabízí podstatný materiál, aby to bylo buď dobrodružné, zábavné, nebo snad dokonce vtipné. Možná by pomohl nějaký specialista na dialogy, klidně mohl vykrást pár chandlerovek, ale aspoň by to oživilo poměrně suchý děj, pomalu odsýpající jak písek ve stojacích hodinách (třeba jen úvodní, značně zbytečná a nezáživná scéna propuštění z vězení trvá snad osm minut). A ten nadhled, něco navíc, tam ještě ke všemu zřetelně chybí. Nakonec mne z celého filmu vlastně nejvíc pobavilo, když jsem se v závěrečných titulcích dočetl, že ústřední píseň zpíval zpěvák jménem Táta (přesně takto napsáno). ()
Odpuste mi jedno neobjektivni hodnoceni detskyma ocima. Uz je to strasne moc let, co jsem videl tenhle film, ale tenkrat jsem ho miloval a brecel u nej smichy, jak mi to prislo vtipne. ()
Z několika nevýrazných náznaků jsem pochopila, že záměrem bylo natočit komedii. Nepodařilo se. Historka o diamatu, který parta sympatických lupičů ukrade z muzea, ale pak se situace zamotá a oni musí svůj lup krást znovu a znovu z různých míst, na která se vlivem škodolibého osudu přemisťuje, v sobě nemá špetku vtipu. Postavy nejsou zajímavé, vztahy mezi nimi jsou nijaké a ještě sledování ztěžuje disharmonický jazz využitý zde jako hudba. SHRNUTÍ: Leda pro milovníky nemelodického jazzu a Roberta Redforda. ()
Od komedie bych čekal víc humoru, ale je to až moc zdramatizované. Nějak mi to nechutnalo. ()
Svižné, akčné, vtipné. A neangažované. Proste niečo z minulosti svetovej kinematografie, ktorá prekvitala v príbehoch. Dnes, by z toho bol len propagandistický mišmaš. ()
Na 105 minut neskutečně dlouhé, nudné, nesmyslné a jako perlička naprosto otřesná uši trhající hudba. Tenhle film existuje JEN kvůli Redfordovi, bez něj by si ho nikdo nevšiml. ()
Reklama