Režie:
Mario AndreacchioScénář:
John GoldsmithKamera:
Geoffrey SimpsonHudba:
Frank StrangioHrají:
Kiefer Sutherland, Nastassja Kinski, Alun Armstrong, Thomas Heinze, Jaroslav Vízner, Nicholas Hope, Karel Bělohradský, Martin Učík, Zuzana Hodková (více)Obsahy(1)
Paul Gauguin obětoval svému umění vše. Život, lásku i svou rodinu. Byla to příliš vysoká cena? V roce 1880 byl Paul Gauguin úspěšným makléřem na pařížské burze, žil spořádaným měšťanským životem a miloval svou dánskou manželku Mette a své čtyři děti. Ještě víc však miloval malování, kterým vyplňoval každou volnou chvilku. I přesto by možná zůstalo jen jeho celoživotním koníčkem, kdyby jednoho dne nepotkal na pařížské ulici svůj osud. Jmenoval se Camille Pissarro, a přestože sám teprve bojoval o uznání v uměleckém světě, Gauguin jeho dílo znal a hluboce obdivoval. A když se tento jeho idol pochvalně vyjádřil o jeho vlastní tvorbě, bylo rozhodnuto. Pověsí makléřství na hřebíček, stane se malířem. Jenomže nechtěl, nemohl malovat klasicky, tradičně, tak jak to vyžadovala tehdejší společnost. Nechtěl malovat to, co viděl, ale to, co cítil. Spalovala jej touha vytvořit něco nového, převratného, inspiraci k tomu však v Evropě hledal marně. Našel ji až ve vzdáleném Pacifiku, na Tahiti. Tam bylo vše, o čem snil: světlo, barvy, krajina a lidé. Tam se mohl vrátit až do dětského věku lidstva, podívat se zblízka na záhady našeho původu. Tam mohl najít odpověď na otázky, které jej celý život znepokojovaly: Odkud jsme přišli? Co jsme zač? A kam spějeme? Roli Paula Gauguina svěřil režisér Mario Andreacchio poněkud překvapivě Kieferu Sutherlandovi, známému spíš z rolí drsných chlápků všeho druhu. Nejpozoruhodnější na celém filmu je ovšem kamera Geoffreyho Simpsona, díky níž máme možnost poznat tento pozemský ráj v celé jeho úchvatné nádheře – tak, jak jej asi před více než sto lety spatřil Paul Gauguin. (Česká televize)
(více)Recenze (25)
HUDBA: FRANK STRANGIO; Slibných 15min. začátku se pod špatným režijním vedení topí v oceánu nevyváženosti a plytkosti. Na palubě chybí dobrý kapitán v podobě režiséra a dramaturga, který by tento koráb dovedl bezpečně do přístavu divákovy duše. Naštěstí je zde slušný výkon Kiefera Sutherlanda a skutečný příběh Paula Gauguina. ()
Většina herců si jednou dvakrát v životě zkusí uměleckou roli nějakého velikána a snaží se tak na sebe upoutat pozornost Akademie nebo Zlatých Glóbů. Kiefer Sutherland šel po stopách Paula Gauguina a stal se velkým umělcem. Bohužel jeho život nebyl tak poutavý jak by jsme si přáli, ale jeho velký propadák ve své době byl jen předzvěstí známé poučky, že umělcovo dílo je doceněno až po jeho smrti. ()
Poutavá umělecká výpověď s dokonalým Kieferem Sutherlandem, které škodí zbytečně komplikovaná forma a tím pádem jen obtížná stravitelnost. Ale čím déle divák Gauguina sleduje, tím je napnutější po tom dozvědět se, jaká cesta dovedla pana malíře právě tam, kde jsme ho na začátku potkali. Díky nezapomenutelné scéně tvorby vrcholného obrazu jedinečné, ale velmi náladové a specifické. ()
Velké ambice, malý prostor, schematizujcí scénář a minimální prostor pro herce. Popisnost je povšechná a informace o Gauguinově životě neúplná, naopak o životnosti a autentičnosti mnoha scén lze s úspěchem pochybovat. ()
"Nalezený ráj" je jedním z těch filmů, které by se za jiných okolností - výrazně lepší režisér s jasnou vizí a koncentrovanější scénář - mohly zapsat mezi ta nejzdařilejší životopisná díla. Nejde si ale jen vybrat vhodného "kandidáta" a snažit se promlouvat o rozervané duši umělcově bez jasného rozmyslu, což se v případě "Nalezeného ráje" bohužel stalo. Životní příběh Paula Gauguina v pojetí Maria Andreacchiho je pouhým sledem událostí, které přes svůj nesporný dramatický potenciál zůstávají nevyužity a celek působí jako "takový hezký příběh". Ještě štěstí, že alespoň z Kiefera Sutherlanda prýští zaujetí a oddanost roli a "Nalezený ráj" tak obsahuje i některé opravdu silné momenty...Věčná škoda promarněné šance. ()
Nalezený ráj je asi televizní film, a tomu taky po všech strnkcáh odpovídá. Není nijak nápaditý, herecké výkony jsou nevýrazné... Forma vyprávění je roztříštěná, sledujeme Gauguinovy malířské počátky, současně pak nějaké polosmyšlené příběhy z jeho ostrovního pobytu. Autoři si vzali z malířova života jen to povrchní, aby se však podívali na jeho skutečné pohnutky k radikální změně životního stylu, to už ne. Gauguin jako malý vyrůstal na dvoře svého neuvěřitelně bohatého příbuzného v Jižní Americe. Zvykl si na přepych, křiklavé barvy, exotiku. (tato fakta film opomíjí, takže následný útěk za vidinou malířské svobody nemá moc velké opodstatnění) Později se plavil na obchodních lodích po moři, a nakonec zakotvil na burze. Pořád v něm vřela touha po něčem svobodnějším, v myšlenkách se vracel do dětství. Setkání s Pissarem a ostatními malíři v něm skutečně probudilo touhu po osvobození... Kupříkladu skutečná Mette to ve skutečnosti nebrala tak sympaticky jako ta filmová. Do konce malířova života se s ním přetahovala o peníze, lhala mu. Jednání jistě pochopitelné, leč do filmově oddané družky daleké. Další zplošštělou postavou je Schuffenecker, který se ve skutečnosti také pokoušel o malbu, ale akademičtější. Je škoda, že se divák nedozví nic o Gauguinovu působení v Bretani, které mělo ohromný vlliv na pozdější umění (nabisté), ale hlavně (ve spolupráci s Bonnardem) dalo vzniknout takzvanému syntetizmu, stylu pro Gauguina tak typickému - tedy plochy ostrých, nemíchaných barev oddělené konturou. Z filmu se o skutečném Gauguinovi dozvíte máloco, i jeho bytí na Tahiti, posléze na Markézách, tu splývá v jedno místo a celé je to takové uhlazenější než asi skutečnost byla. Gauguin vedl rozsáhlou korespendenci (vyšla i v Čechách), ze které lze čerpat informace. Jinak musím doporučit knihu od Henriho Perruchota, ve které se o tomto malíři dozvíte víc, a mnohem celistvěji. ()
Nie je to zlý životopisný film, ale mňa príbeh maliara, ktorý obetuje svoju rodinu umeniu nielen nebavil, ale ani som sa nemohol stotožniť s hlavným hrdinom. Ja by som teda rodinu žiadnej vášni neobetoval. Dupľom nie obrazom, ktorým absolútne nerozumiem a nikdy ma nebavilo na žiadny čumieť hodiny a hodiny a nachádzať v nich významy, ktoré tam pravdepodobne ani nie sú. Sutherland podal celkom dobrý výkon, ale s tými dlhými vlasmi vyzeral otrasne. 5/10. ()
Achjo-Tak moc jsem si přál aby to bylo aspoň dobré, ale ona je to tááková ptákovina. Životopisně bolestně nepřesné(né li přímo zavádějící až lživé). Charakterově trestuhodně zjednodušující. Nesmyslně zromantizované..... Už hudba v prvních okamžicích naznačuje, že tohle bude film spíše o tom jak si tuctový američan(přestože to není americký film) představuje exotiku a život umělce, něž o tom jaká exotika a umělcův život opravdu jsou. Odbytý scénář podtrhává naprosto nezvládnutá režie a i herecky je to naprostá bída. Natassja je žalostná a Kiefer přestože se ze všech sil sympaticky snaží dosáhnout aspoň na level průměrného herectví, zase a znova mu to klouže do pathosu a bezradného přehrávání(O ambici alespoň se přiblížit laťce, kterou nastavil jeho otec o sedmnáct let dříve ve stejné roli, nemůže být vůbec řeč)...... Všechno špatně.. Chválím snahu natočit film o mém oblíbenci-víc asi nic(přestože bych rád) ()
Můj oblíbenec Kiefer Sutherland sice nezklamal, co je to ale platné, když hraje ve filmu, kde každý další posun v ději s neotřesitelnou přesností určíte na míle daleko... Zcela zapomenutelný film... ()
Vcelku nudný, o osobě Paula Gauguina nic moc vypovídající film. ()
Byl vyvolen. Sám dobrodruh, bez závazků. Pro zanícený obdiv, banket smyslů. Postihnout pohostinnost, posvátnost exotiky. Vidět nálady, cítit tepající barvy. Nasytit se plnokrevně mlčením, šepoty a výkřiky dnů a nocí dálavy. Zhmotnit, zpodobnit, zasadit do pláten kořeny, prosadit se rituály s ornamentem, zarámovat je svým jménem. Uměním srdce pokynout zemi, hořící jako rubín, z níž vyvěrají individuální, osvobozující tahy. ()
Ach ti muži ! Rozpínajíce křídla a plníce si své velké, mužů hodné sny, neváhají šlapat po skromných snech svých žen, které život naučil držet se při zemi. Výrazné osobnosti v říši mužů nevyjímaje - dost možná, že právě o nich to platí dvojnásob, neboť mnohdy prostě nedokážou utrácet svůj drahocenný čas v únavném a jednotvárném, byť finančně dobře ohodnoceném zaměstnání. Nutně se potřebují seberealizovat - v nějakém v dané době nevýnosném, leč pro ně nanejvýš interesantním oboru. Nemohou odolat (stejně jako noční motýl bledému svitu lampy). Plni smělých plánů hodlají proměnit svět - či alespoň POHLED na svět ... a ohromně se diví, pokud je jejich drahé polovičky s veškerým potomstvem nechtějí oddaně následovat. Hledají ztracené ráje a přitom zapomínají, že z pravého Ráje Bůh člověka vypověděl už velmi dávno ... a na Zem ho poslal za trest, nikoli za odměnu. Neboť ve své vševědoucnosti zcela správně odhadl, že člověk sice bude schopný všeho, ale VLASTNÍ Ráj na Zemi si nikdy nevybuduje, byť by se snažil sebevíc. A tak i Paul Gauguin najde jen střípky světa, který se snad kdysi velmi vzdáleně Ráji podobal ... než do něj vstoupila noha bílého kolonizátora. Přesto dokáže zachytit jeho podstatu - samouk, který předběhl dobu, a proto mu jeho současníci nemohli porozumět. Snímek bohužel dosti necitlivě proskakuje časoprostorem sem tam a trochu nesoustředěně tak těká z místa na místo - zkrátka: Zdá se, že mu chybí vyjadřovací schopnosti pravého, byť svým okolím vysmívaného umělce. P.S.: Oč by bylo lidstvo ochuzeno ... kdyby nemělo vizionáře, kteří prostě MUSELI být v některých ohledech sobečtí - jinak by nedokázali posunout hranice vědy - nebo umění ... 3,5* ()
Pekný portrét človeka, neváhajúceho zahodiť všetko, ktorý sa cez posadnutosť svojim koníčkom prepracuje až k nekompromisnému idealistovi idúcemu neúprosne za svojim chimerickým cieľom, aj so všetkými zakopnutiami a pochybnosťami, ktoré ku genialite nesporne patria. Ja sám síce umeniu nerozumiem, takže ani nedokážem posúdiť prečo že to bol Paul Gauguin takým skvelým umelcom, ale mám slabosť pre takéto buričské charaktery, o to viac ak majú ešte pevné morálne zásady, ktoré, priznajme si, s výnimkou rečových obratov až také bežné nie sú ani dnes. Uznám ale aj, že pre iného človeka, možno drvivú väčšinu, to musí jednoducho vyzerať, že sa iba totálne zbláznil. Uznám to, možno aj pochopím, ale nie som ochotný akceptovať . . ()
Sutherland je skvělý, ale jinak mi Nalezený ráj moc nesedl. ()
Film si vybírá některé aspekty Gauginova života a volně s nimi pracuje. Chvílemi mi to připadalo opravdu dobré, ale skákání v ději mezi retrospektivou jeho malířských začátků a jeho slavným ostrovním údobím, působí rušivě a oslabuje dramatický vývoj postav. Je zřejmé, jak jeho volby dopadnou, tak proč je tak složitě objasňovat. Je jasné, že se jeho rodinný život rozpadne, tak proč budovat prostor pro docela sympaticky pojatou Mette (ano - její linie by mi přišla nejzajímavější), když víme, že ..... Z obou rovin mi připadala zajímavější právě ta s Nastasjou Kinski, protože její pohled (ač asi neodpovídal reálu skutečné Mette) byl zajímavým docela universálním pohledem na to, jak těžké je být manželkou velkého muže, která ze sebe musí dělat fúrii, aby děti nepomřely. Gauginovo vnitřní přesvědčení o malířském údělu mohlo, tak jak ho předestírali zde, působit na nebohou manželku opravdu nepochopitelně a vzhledem k tomu vydržela dost. Trochu zkratkovitě a trochu fanaticky na mě působila právě jednostranná adorace domorodého života na ostrově. Oslava volnosti a prostého, svobodného života by musela mít více prostoru, aby na mě zapůsobila. Takhle to byla pouhá projekce kontrastu a Gaugin mi tou dobou už svým vývojem nebyl sympatický, takže jsem jeho pohled nedokázala akceptovat bez toho, abych si kladla další otázky. Sobec kritizující sobectví druhých? Zaslepenec, který odsuzuje zaslepenost ostatních? Opravdový Gaugin by mi asi také nebyl sympatický, ale domnívám se, že vyprávění jeho příběhu by mě mělo fascinovat. ()
Priemerný, miestami až fádny film o vcelku zaujímavom živote jedného nadpriemerného umelca. Chronologické šachy sa v tomto prípade veľmi nepodarili - aspoň u mňa to malo skôr opačný efekt ako mal byť žiadaný. ()
Odkud sme přišli, co jsme zač, kam spějeme... O Gauguinovi sem pred timto filmem nevedel nic, ted uz vim vic a hlavni je ze sem se u toho nenudil... Pro zainteresovane malíře urcite lahůdka, pro nás ostatní pěkný příběh o pevné vůli a neuvěřitelně silné manželce :) ()
5/10 ()
Je to velmi špatný film...Obecně nemám rád filmy odehrávající se zároveň ve dvou a více časových rovinách (toto prostě není Atlas Mraků) a tady to zabilo i poslední zbytky předvídatelného děje. Od začátku víme jak to dopadne, takže část s rodinou je vlastně o ničem a část v pacifiku je také neuvěřitelně nudná...20% ()
V titulcích filmu uvedeno: rok výroby 2001. ()
Reklama