Režie:
Allan DwanKamera:
Reggie LanningHudba:
Victor YoungHrají:
John Wayne, John Agar, Adele Mara, Forrest Tucker, James Brown, Richard Webb, Arthur Franz, Julie Bishop, Peter Coe, Richard Jaeckel, Martin Milner (více)Obsahy(2)
Filmová rekonstrukce nejkrvavější tichomořské bitvy druhé světové války. Malý ostrůvek Iwo Šima (sedm čtverečních mil), ležící asi 1000 km jižně od Tokia, se stal v roce 1945 dějištěm nejkrvavějšího střetnutí mezi Spojenými státy a Japonskem během druhé světové války. Za 5000 let japonské historie nevkročila nikdy na japonskou půdu noha cizího vojáka a Japonci se na svém vulkanickém ostrůvku dobře opevnili, aby v tom Američanům zabránili. 22000 japonských vojáků se skrývalo v podzemních pevnůstkách spojených navzájem tunely, aby zabránili případné invazi strategicky důležitého ostrova, ležícího na poloviční cestě mezi Marianskými ostrovy (kde měli Američané letecké základny) a Japonskem. Po vydatném bombardování se 19. února 1945 na ostrově vylodili první příslušníci americké námořní pěchoty, kteří zjistili, že jsou dokonalým terčem ukrytým Japoncům a sami se v písčité půdě nemohou dost rychle zakopat, aby přežili. Jeden vojenský historik invazi trefně nazval „házením lidského masa proti betonovým opevněním“. Celých 36 dnů se bojovalo o každou píď ostrova, než byl dobyt. Američané měli 6825 padlých a skoro třikrát tolik raněných, z Japonců kromě dvou stovek zajatců nepřežil nikdo.
Americký snímek V pískách Iwo Šimy (1949) vznikl s poměrně malým časovým odstupem a se snahou po maximální autenticitě (ve filmu je použita řada dokumentárních záběrů a tři z vojáků, kteří vztyčili americkou vlajku na hoře Suribači a přežili, vytvářejí epizodní úlohy). Jednu ze svých nejlepších rolí, tvrdého seržanta Strykera, ve filmu vytvořila hvězda westernů a válečných snímků John Wayne, který byl za svůj výkon právem nominován na Oscara. Film obdržel ještě další tři oscarové nominace (za nejlepší námět, střih a zvuk), ale žádného nezískal.
(Česká televize)
Videa (1)
Recenze (28)
Přesně co bych čekal od (po)válečného filmu konce čtyřicátých let. A proto komu vadí jednostrannost nebo "američanství", začněte brát v potaz dějinný kontext a fuck you. Skrze seržanta Strykera (charismatický Wayne) a jeho partičku mariňáků se podíváme jak na invazi na ostrov Tarawa, tak na legendární sopečnou Iwo Jimu, kde už je akce přehlednější a scenérie vylodění v rámci možností stejně velkolepá jak ji o půlstoletí později ztvárnil Clint Eastwood. Nechybí ani chlapácký spory a udobření, ani hrdinský činy, morální poselství či románek a vztyčení vlajky. Jednoznačně paráda. ()
Dopis synovi, kterého neviděl pět let, seržant Stryker nedopsal, poslední cigaretu si už nezapálil, japonská kulka byla přeci jenom rychlejší. Věděl, ža jako manžel i otec selhal, ale byl čestný chlap a dobrý voják a zemřel se ctí- škoda, že vlastně zbytečně, podobně jako spousta jiných mladých mužů nejen toho roku nejen v píscích Iwo Jimy. Nějak nemůžu uvěřit, že jsem jediná, komu se to líbilo, není to hloupé ani zbytečně propagandistické a se skvěle zahraným ústředním hrdinou. ()
Skvělý válečný snímek, který dostál všem žánrům, které jsou tu uvedeny, tedy akčnímu, válečnému, ale i romantickému a dramatu. Když John Wayne odložil svůj klobouk, šátek kolem krku a kolty, oblékal se do vojenských uniforem, které mu také skvěle padnou a svědčí. Ztvárňuje tu rázného seržanta, jenž je přísný, ale spravedlivý a lidskost se z něj nevytratila, přestože je skryta pod tvrdou slupkou. Úvodní pasáž filmu je sice pomalejší a nudnější, ovšem je typická pro snímky tohoto žánru z 40. a 50. let. Válečné scény jsou i na dnešní poměry pořád skvělé, obě vyloďovací sekvence sálají hrůzou bojového běsnění a nebezpečím na každém centimetru pláže. Akce je střídána také pohledem do soukromého života vojáků, což hrdiny polidšťuje a divák si k nim více utváří vztah. Závěr snímku před vztyčením americké vlajky, což je jeden z nejslavnějších obrázků druhé světové války, byl pro mě docela překvapivý, neboť ve Wayneových fimech se něco podobného příliš často nestává. Snímek tedy končí smutně pro jednotlivce, ale šťastně pro armádu a budoucí svobodu. ()
3,5 Solidní válečný snímek, který není ani tak o Iwo Jimě jako spíš o tvrdém seržantu Strykerovi a vztazích s jeho muži, obecně o vztazích otec a syn, o zklámáních, nenaplněných očekáváních a hrdosti. Je prostě každým coulem americký válečný film ze 40. let, kde se hraná akce střídá s dokumentárními záběry, ale kupodivu mě to s výjimkou prvních roztahaných 40 minut bavilo. V závěru proběhne ikonická scéna zvedání vlajky na Iwo Jimě (tedy až to druhé, slavnější), kterého se účastní také tři přeživší účastníci bojů na tomto ostrově. ()
Tak samozřejmě, že tohle bude patetický film jako blázen, ale to vůbec nevadí, protože tu jsou zajímavé postavy, ano, samozřejmě, že v čele s Johnem Waynem, ale hlavně tu jsou také výborné válečné scény, které na svou dobu vyznívají nesmírně dobře, což mě až překvapilo. Konec by mohl být asi emotivnější, ale i tak jsem byl spokojený. ()
Galerie (44)
Photo © Republic Pictures
![V písku ostrova Iwo Jima - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/435/160435192_6db099.jpg)
Zajímavosti (10)
- Existuje aj počítačom kolorizovaná verzia. (westerns)
- Zatiaľ čo John Wayne bol poctený, že bol za tento film nominovaný na Oscara, veril, že nominácia mala byť za film She Wore a Yellow Ribbon (1949). (westerns)
- Ve filmu jsou použity skutečné válečné záběry z ostrovů Tarawa a Iwodžima. (Mol)
Reklama