Režie:
Martin ScorseseKamera:
Michael BallhausHudba:
Howard ShoreHrají:
Leonardo DiCaprio, Matt Damon, Jack Nicholson, Mark Wahlberg, Martin Sheen, Ray Winstone, Vera Farmiga, Anthony Anderson, Alec Baldwin, Kevin Corrigan (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Oba pocházejí z chudinských bostonských čtvrtí, oba vystudovali policejní školu, každý však má jiný původ a jinou motivaci. Zatímco Colin Sullivan vyrostl pod ochranou psychopatického gangstera Franka Costella a k policii se dal proto, aby měl přístup k informacím a mohl ho včas varovat, Billy Costigan pochází z rodiny, kde byl každý nějak zapleten do podsvětí, a k policii nastoupil, aby se z tohoto prostředí vymanil. Dostane nabídku, aby jako tajný agent infiltroval zločineckou síť a pronikl až ke Costellovi. Když přijme, je po fingovaném prohřešku vyhozen od policie. Poté co si odsedí trest, upoutá na sebe gangsterovu pozornost. Podaří se mu projít všemi nástrahami a dostat se do jeho blízkosti. Problém je, že Costello zjistí, že má ve své blízkosti policejního informátora, a pověří Sullivana, aby ho našel. Costigan vypátrá, že gangster má u policie informátora a je odhodlán ho odhalit. Oba stoupají v kariérním žebříčku, snaží se odhalit jeden druhého a současně chránit své utajení. Navíc je ve hře ještě někdo, kdo hraje na obě strany. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (1 600)
Scorsese přizpůsobil době nejen ukotvení příběhu, ale i svůj osobitý způsob režie - už žádný hlas vypravěče ani lidské vyznění, Skrytá identita je nekompromisní, moderní kriminálka. Zamotaná je právě akorát, aby vyžadovala divácké soustředění, ale na oplátku byla intenzivní a svěle bavila i fascinovala svou vypjatou atmosférou a chemií mezi postavami po celou dobu nadprůměrné stopáže. I běžné konverzace tak působi dramaticky, či dokonce akčně. Na druhou stranu mám ale pocit, že je všechno bráno poněkud "letem světem", občas se spoléhá na náhody a vykreslení charakterů zachraňuje až na poslední chvíli plejáda charismatických herců. 9/10 ()
V požehnaných čtyřiašedesáti letech přináší pan Režisér tak precizní gangsterskou pecku, až mohou jeho o generaci mladší kolegové jenom tiše závidět. 150 minutový výlet mezi nejvyšší policejní a mafiánské šarže je vyprávěn s neskutečnou lehkostí, maximálním citem pro odvrácenost obou světů (podaného skrze osudovou lásku k jedné ženě) a taky s naprosto božskou dávkou mrazivě černého humoru. V tomto díle nenajdete zbytečné filmové okénko, natož tak scénu. Scorsese opět stylizuje násilí jako běžnou životní rutinu, což v samotném závěru poruší jenom proto, aby si z divákem trochu odlehčeně pohrál a ukázal, že ani on se nemusí brát smrtelně vážně. Promenuje se zde herecká sestava těch největších borců, ať už strhující DiCaprio, uvolněný Damon (řeči o přehrávání jsou kecy!), přes ďábelského Nicholsona až k naprosto geniálnímu Marku Wahlbergovi. Vše podbrnkává stylový hudební doprovod, Pink Floydy počínaje a strhujícím punkovým nářezem Dropkick Murphys konče. Po skončení jsem měl chuť na jediné: klidně si zopakovat tento koncentrát dokonalosti znovu! ()
Jednoznačně nejhorší dílo v mistrově kariéře. Scorsese se zjevně definitivně vyčerpal, protože jeho volná předělávka Volavky prohrává nejen s originálem co se "šťávy" týče, ale i s běžnou produkcí. Skrytá identita nemá drive, postavy jen přichází a zase odchází na scénu, odhrkají své dialogy, načechrávají je vtípky a rádoby zajímavými hláškami o "ku*dách", které Nicholsonovi moc nelze věřit, a překombinovaný scénář při tom jen pomalu a pomalu plyne. Scorsese se snaží zrychlovat film bezdůvodnými švenky uvnitř dialogů, ale je to jen marné tajtrlíkování okolo vykastrované látky. Konec je k tomu nechutně překombinovaný a celá látka velice vratká v logice (Nicholson by byl hlupák, kdyby netušil; policie naivní...). Myslel jsem, že se Letec příliš nepovedl. Na rozdíl od Departed ale jeho vznik šlo nějak obhájit. Tohle je ale zbytečný film, který se dostal v zámoří na výsluní snad jen díky neznalosti originálu a velkým hereckým jménům. ()
Jelikoz jsem videl nejdriv Volavku, doufal jsem, ze tvurci skutecne nekecali a neni to jen obycejnej remake, ale jen film, kterej vypada podobne. Jenze bohuzel, ze zasadnich scen z Volavky tu nechybi ani jedna, i kdyz je to samozrejme pojaty krapet jinak, ale nijak vyrazne odlisny to nebylo. Dalsi problem je, ze tohle neni remake obou dilu Volavky, ale jen prvniho dilu a to, co japonci odvypraveli za 100 minut, vypravi Scorsese 150 minut a film tak misty ztraci na napeti a je moc roztahanej. Tak trochu nechapu, jakto, ze za tohle dostal Scorsese oscara, on ma nekolik mega filmu a dostane ho za jeden z nejslabsich. Ale aspon ho uz konecne ma. Sice se Scorsese nezapre a opet dokaze sestavit velmi pusobivy zabery, ale prislo mi, ze je celej film az zbytecne moc moderni a neni to mafianka, ale obycejna kriminalka. Navic sem se tesil na nejaky ty brutalni Nicholsonovo sceny, ale neni tu ani jedna, nicmene samotnej Nicholson na to furt ma a je skvelej. Trochu me zklamal Matt Damon, protoze furt predvadi to samy, ale naopak me potesil pekne drsnej DiCaprio a Mark Wahlberg, jehoz snad kazdy druhy slovo je nadavka. Ale aby to nevypadalo, ze je film nejaka blbost, to zas ne, je to kvalitni krimi se skvelou hudbou u ktery jsme se nudil minimalne, jen ma podle me Scorsese daleko na vic. ()
Galerie (204)
Zajímavosti (64)
- Během přípravy na svou roli strávil Matt Damon (Colin Sullivan) nějaký čas s policejní jednotkou v Bostonu. Doprovázel ji při rutinních kontrolách, ale i drogových raziích. Při těchto policejních akcích producenti často "omdlévali hrůzou", zda se filmové hvězdě něco nepřihodí. (don corleone)
- Jde o teprve druhý remake, který získal Oscara za nejlepší film. Prvním byl film Ben Hur (1959). (don corleone)
- Celosvětová premiéra proběhla 26. září 2006 v New Yorku. (Varan)
Po hodně dlouhé době dokonalý americký thriller strhující divákovu pozornost po celou dobu své stopáže a svou rafinovanou fabulací jasně odkazující k tomu, kdo jej natočil - k panu Martinu Scorsesemu! Pro mě osobně filmová událost roku a důkaz toho, jak VELKÉ filmy se ještě dají v Hollywoodu točit. Tady se snad už nic nedalo udělat líp! Jistě, jde o remake asijského snímku, ale poetika amerického velkoměsta prorostlého světem mafií moji kulturní zkušenost doplňuje mnohem víc než původní asijský příběh, ať už by byl jakkoliv skvěle vyfabulován a zrežírován. Pro Martina Scorseseho je to však ještě něco jiného - jeho opus magnum. On sám pochází z tohoto prostředí, postavy jeho mafiánských filmů jsou věrnými kopiemi skutečných postav z míst, kde vyrůstal a to je na jeho filmech sakra vidět. Skrytá identita jde však k meritu věci jakoby z druhé strany - zatímco Mafiáni či třeba Coppolův Kmotr popisují fenomén Mafie shora, obrazem bossů a kmotrů celého patriarchálně spravovaného systému nastiňují divákovi principy fungování mechaniky mafie, Scorsese tentokráte svou optiku zaměřil na dolní článek celé chobotnice - na pěšáky ulice. Připomněl mi tak jiný, stejně skvostný mafiánský film, dokonce popisující obdobný fabulační rámec - film Mikea Newella Krycí jméno Donnie Brasco. I zde se agent dostává do prostředí mafie a složité soukolí nakonec všechny hrdiny psychicky i fyzicky rozdrtí. Skrytá identita má hned několik stěžejních vrcholů - 1. rámcová kompozice celého snímku - pytlík s pečivem a několik nikláků symbolizujících vyšší, přesahující osudovou roli jedince determinovaného prostředím, v němž vyrůstal a z něhož pochází - novodobý otrokář si symbolicky kupuje svou ovečku a toto neviditelné vnitřní jho si pak postava nese celou svou existencí... 2. dualita hlavních hrdinů - zatímco zpočátku vypadá jako jednoznačný pozitivní hlavní hrdina postava Matta Damona (jeho čítankový životní příběh, kariéra přesně postihující americký sen, vizáž neodolatelného sympaťáka atd.), která strhává veškerou divákovu pozornost a zatlačuje do pozadí rozporuplnou, šedivou, morálně nejednoznačnou a zprvu nevýraznou postavu Leonarda DiCapria, zůstává otázkou, jak do sebe obě postavy vlastně zapadají? Na principu jin-jang nebo je to ještě složitější, variabilní vztah? Kauzalita určuje neodvolatelný konec celého příběhu, smrt plodí pouze smrt, ale jak se postavit k otázce pravdy, etického jednání a morálního odsouzení? Agent Sullivan je nejenom dějovým, charakterovým a morálním opakem agenta Costigana, ale vlastně i jeho doplněním a gradováním. Samozřejmě že hlavně v kontextu filmu by jeden bez druhého neměla jejich role smysl, ale i v otázkách etických by bez srovnání obou nebylo možno dojít k závěru - totiž že život a svět je tak složitý, že se nedá nijak smysluplně ovládnout a naplánovat, systém amerického práva a federálních úřadů funguje bezvadně do té doby, než na to jediné, nejzranitelnější místo dochází vadný lidský článek, systém funguje, selhává lidský faktor... 3. psychologicky opodstatněné jednání všech postav - ačkoliv je fabulace značně zamotaná a děj skutečně dosti složitý, na rozdíl od jiných snímků mám pocit, že takhle by skutečně jednali skuteční lidé v analogické životní situaci. Psychologicky velice věrohodné jednání všech zúčastněných... 4. neuvěřitelné herecké obsazení, skutečná plejáda těch největších hvězd, kdy většina z nich podává strhující herecké výkony a celý ansámbl je tak dokonale sladěný, že nikdo nevybočuje, byť DiCaprio s Nicholsonem berou dech. Úžasné! 5. verbální stránka snímku - autentický jazyk americké ulice symptomaticky upomíná k příslušenství k sociální spodině, nadměrná vulgarita (nejenom verbální, ale i obsahová) přesně koloruje atmosféru díla. Navíc každá z postav si nese svůj specifický slovník, který dotváří její povahopis. 6. obsahové hyperboly - mnoho (i dějově) důležitých věcí se divákovi představuje jen v jakési zkratce, mnohdy pouhém prostřihu, často projev násilí, což přispívá k absurdní grotesknosti a zvýšené dynamice filmu. Navíc divák je nucen mnohé si domýšlet, dějová osa získává na rafinovanosti (boss Costello má potřísněné ruce od krve a přichází odzadu z baru, není však jasné, kdo je jeho obětí atd.) 7. gradace napětí - napětí je tak rafinovaně uvolňováno a pak náhle znovu gradováno, že divákovi nelze polevit. Tohle jsem už dlouho nezažil, abych po tolika dějových zvratech stále vyšroubovaně očekával, který z možných závitů se mnou snímek utáhne... 8. princip hry - veškerá motivace všech postav spočívá na tomhle principu, každý něco hraje, vše je o to složitější, že některé formy hry jsou hned zjevné a jiné zůstávají do poslední chvíle skryty. Geniální, filosofická rovina filmu. 9. filmový cit - asi nejdůležitější prvek, Pan Režisér má obrovské filmové cítění a není to jen naplňováním pravidel žánru (např. expozice bosse Costella, kdy nejdříve mluví jen jeho černá silueta, poté hovoří z polostínu a pětiminutová scéna vrcholí okamžikem, kdy Nicholson vystupuje po dlouhém ántré na přímé světlo v baru), ale i používání archaických roztmívaček i zatmívaček, výřezů, práce s detailem, s polocelky, v pointování záběrů a scén, v práci s filmovým obrazem atd, atd... Jestli se dávají v USA Oscaři takovýmhle filmům, pak to s nimi ještě není tak špatné... () (méně) (více)