Režie:
Christian de ChalongeKamera:
Jean-Louis PicavetHudba:
Patrice MestralHrají:
Jean-Louis Trintignant, Catherine Deneuve, Claude Brasseur, Michel Serrault, Umberto Orsini, Gérard Séty, Juliet Berto, Raymond Bussières, Hélène Vallier (více)Obsahy(1)
Již patnáct let pracuje Henri Rainier v jednom známém bankovním domě. Ten je však zmítán finančním skandálem kvůli velkému klientovi Chevalierovi d'Avenovi a mnoho malých střadatelů přichází o své úspory. Jako specialista na public relations měl sice Rainier s d'Avenem co do činění, ale s jeho finančními transakcemi neměl nic společného. Přesto ředitel banky Rainiera propouští. Rainier to před svou ženou Cécile tají a v tichosti se snaží najít si nové místo. Když kvůli své špatné pověsti žádné nesežene, dostane se pokoutně na své bývalé působiště do archivu, aby tam nalezl jeden dokument, který potvrdí jeho nevinu... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (25)
Uřvaná psychedelická hudba ruší svými ataky líně ubíhající drama o zlotřilých vysoce postavených bankovních úřednících. Množství logických lapsů dělá z kriticky míněného snímku nechtěnou komedii. I kdybych nad ostatními mávla rukou, archivářovo jednání by se mohlo rovnou zapsat do učebnic psychiatrie. Herecky solidní, režijně nezajímavý film vychází z mimořádně zajímavého námětu, který mohl sloužit jako varovně zdvižený prst dávno před kardinálním průšvihem amerických bankovních derivátů. ()
Peníze těch druhých jsou dokladem toho, že se jako živočišný druh vyvíjíme pomalu a v zásadě řešíme tytéž problémy, jako řešili staří Římané nebo Řekové. To znamená, naše chamtivost a malost se k lepšímu rozhodně nemění. Schopnost bankovních manažerů nacházet skulinky v systému k ožebračování drobných střadatelů bezpochyby není vynálezem 21. století nebo české cesty privatizace národního hospodářství. Mechanismy společenského systému založeného na hromadění majetku fungují univerzálně. Jen v té západní společnosti se musí víc ohlížet na veřejné mínění. Jeden z nejvýraznějších francouzských herců 2. poloviny 20. století Jean-Louis Trintignant prakticky nesleze z obrazu a je spolehlivou oporou filmu. Stejně tak je radost dívat se na jeho protihráče Serraulta v roli bankéře, který za žádnou cenu nechce prohrát. Považuju za zajímavé, že Serrault je vnímám především jako komik, ačkoliv jeho nejednoznačné či vyloženě záporné role v dramatech mi přijdou mnohem zásadnější. Filmu se v některých pasážích nedá upřít působivost a atmosféra - za všechny bych vybral scény z personální agentury, která svým psychologickým nátlakem dokáže uchazeče o práci zahnat do kouta a připravit o důstojnost. Bohužel, silná místa jsou vyvažována scénami, ze kterých cítím naivitu a ztrátu smyslu pro realitu. Například když si skupina nejvyšších manažerů neví rady se zaměstnancem, který se zamkl v archívu, a celou noc se mu osobně snaží jeho počínání rozmluvit. Catherine Deneuve sice na rozdíl od řady profesionálních modelek zkoušejících štěstí na poli kinematografie není herecky toporná, nemám ale pocit, že by filmu posloužila víc než jako půvabná dekorace. Celkový dojem: 65 %. ()
Film sa škriabe na hranici surrealizmu a robí to veľmi zámerne. Príbeh začína prepustením popredného zamestnanca banky po tom, čo sa zistilo, že nejaké investičné peniaze boli spreneverené. Zamestnanec banky sa počas strastiplných (surrealistických alebo možno futuristických) pracovných pohovorov stále snaží dokázať svoju nevinu a výrazne mu pomáha manželka. 7/10 ()
Film, kde samotny Jean Louis Trintignant hral hovno -teda pardon, mne to zase uslo, samozrejme som chcel napisat ze sa nedostatocne vlozil do roly a nepresvedcil ma hereckym vykonom. Kulisy plane, dialogy hnusne, po chvili sa nedali pocuvat ..... jak tak pozeram, reziser DeChalonge doteraz nic poriadne nenatocil . 20 % ()
Velmi impozantní filmové dílo ze světa bank a jejich intrik. Objeví se finanční skandál při kterém za nic nikdo z vedení banky pochopitelně nemůže a vina se svede na nevinného úředníka, se kterým se to začne táhnout životem a tak se rozhodne o obraně. Stále platná ukázka moci určitých lidí ve světě financí. Na snímku však zaráží ohromná poklidnost bez sebemenších emocí. Těžko říci jestli je to jen dabingem, ale takto se snáší nad celý dílem jako celku ponurá nezáživnost. Velice silný scénář tento neduh ale zcela vynahradí. Psychologický rozsah celého děje tomu dává patřičnou atmosféru, která do posledního okamžiku drží nejistotu na obou stranách barikády. Co víc dodat. Velmi povedené dnes už starší dílo nepostrádající nic na své exkluzivitě. ()
Reklama