Režie:
Juraj NvotaScénář:
Ondrej ŠulajHudba:
Róbert MankoveckýHrají:
Ľuboš Kostelný, Táňa Pauhofová, Dorota Nvotová, Jan Budař, Marek Geišberg, Marián Geišberg, Jana Oľhová, Petra Polnišová, Karol Spišák, Csongor Kassai (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Neďaleko veľkého mesta, niekoľko krokov od hraníc s nepriateľskou kapitalistickou krajinou v zapadákove, z ktorého cesty nevedú nikam len späť, sa začína veselý a trochu čierny príbeh o chlapíkovi, ktorý dúfal, že hudba mu pomôže z kaluže, ale namiesto toho vyváľa hudbu v blate. Bude to aj príbeh o jeho rovesníkoch, priateľoch, túžbach a snoch o slobode, ktorá bola v Československu na rozhraní sedemdesiatych a osemdesiatych rokov jednou z najvzácnejších, najlepšie strážených a najmenej dostupných hodnôt. Je to aj príbeh mladých ľudí, ktorí sa trápia s vlastnými životmi, s láskou, žiarlivosťou, pokušením. Narážajú na obmedzenia doby, v ktorej boli banány úzkym profilom a cesta za Západ nesplniteľný sen. Doby, v ktorej o všetkom rozhodovali členovia jedinej strany a v ktorej donášači informovali aj o tom, že kotolník hráva na saxofóne americkú muziku.
Jadrom príbehu troch muzikantov, ktorí sa rozhodnú dosiahnuť úspech a sebarealizáciu v hudobnom šoubiznise je tragikomický osud nadaného mladého muža, ktorý si svoj talent a možnosti uvedomuje len okrajovo, no o to jednoduchšie a divokejšie sa zaplieta do deštruktívnych vzťahov, ktorých skutočný rozmer a dosah si len postupne uvedomuje. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (193)
Nechcime od muziky aby bola presne tým, čo chceme. Nenúťme ju tým, ktorí ju nepočúvajú. Nečakajme od nej, že vždy naplní naše najvyššie požiadavky. Dajme jej možnosť predostrieť svoj zámer. Buďme otvorení aj jej jednoduchším melódiam. Čakajme od nej menej, dostaneme viac. Platí to pre tú, ktorú práve počúvame a tiež pre tú, ktorú sme práve dopozerali. "Radšej teplé pivo, jak studenú Nemku." ()
Príjemný pohodový slovenský film, čo je pri súčasnej produkcii v SR pocta. Maximálne vymakaná hudobná zložka filmu - prehrávka pionieských internacionál až po maďarský rock, charaktery postáv vykreslené veľmi citlivo a tak akurát, herci tiež nemohli byť lepšie zvolený. "Expertológ" na dobu komunizmu nie som už len pre rok narodenia, ale moja predstava ako to vtedy asi mohlo byť úplne vystihuje atmosféru, ktorá sa niesla celým filmom. Chybičky by sa našli (strih, Polnišová...), ale sú prehliadnuteľné. ()
pamětnická skica ze života v sedmdesátých. Mohlo to být takhle, mohlo to být i jinak, každopádně to mohlo být alespoň nějak dokončené. Takhle je to jako pár vytržených stránek. Ale protože je to o muzikantech, dám 3 ()
Skvelá dedinská atmosféra, výborní herci, veľmi dobrá réžia a jemná kamera preráža nad povrch a zakrýva fakt, že filmu chýba akási vnútorná mágia a silnejší dej, ktorý je (s jedným rozdielom) len typickým slovenským tragikomickým "nič", kde to akosi plynie od začiatku do konca a nič významné sa neudeje. Ale tým podstatným rozdielom je skvelý humor. A to stačí... ()
Velice příjemné překvapení. Má to nápad, má to hloubku a zároveň je to opravdu vtipné! Budař vyvažuje absolutní absenci slovenského akcentu dalším parádním výkonem (scéna před komisí je nezapomenutelná:)), Ľuboš Kostelný je jednoznačně tahounem celého filmu a Marián Geišberg baví v každé scéně. Muzika ve mně opět vzbudila naději, že slovenský film má stále co nabídnout. ()
byl jsem velmi příjemně překvapen těmito - s trochou nadsázky možno říci - slovenskými Doors :-) lehkou formou přibližuje nelehkou dobu s problémy a myšlenkami mladých lidí... jo, tohle se mi jednoduše líbilo. 80% [Festival nad řekou, 2009] ()
Nvota rozšířil řady těch, kteří jelikož nemají žádné nápady, tak si udělají srandu ze socialismu a on si to nedovolí nikdo odsoudit. Ale dovolí. Tohle byla zcela bezduchá a hlavně naprosto prázdná slátanina o ničem. Ve filmu hrály krásné slovenské holky a zněla sympatická muzika. Na reklamu by možná tyhle dva aspekty stačily, ale na film skutečně ne. ()
Velmi slušně podchycená atmosféra, bez problémů přijatelný humor, skvělé absurdní výjevy (celá postava Anči Prepichové) či snová realita a vynikající herectví. To vše, bohužel, v naprosto prázdném scénáři, který snímek staví hned vedle stupidních seriálů řešící převážně kdo, kde a s kým. Na to, co se tu událo, by skutečně stačila slabá půlhodinka. Silný potenciál vynikajícího komediálního dráma zůstal někde za kamerou. ()
Najlepší slovenský porevolučný film ()
Muzika je mainstream. Nech sa na mňa nikto nehnevá. Problémy komunizmu iba načrtáva a to skôr polopatickým, lacným spôsobom. Jej vzorom sú typické české "tragikomedie ze života". Nestačí a asi ani nechce ani na hřejivého Hřebejka a jeho filmy z čias normalizácie. Napriek tomu je cítiť, že film je slovenský, je trochu melancholický a herci sa nevyžívajú v potenciálnych kultových hláškach. ()
jeden naozaj jasný a viditeľný krok svedčiaci o vzmáhaní sa slovenskej filmografie - ak to hodnotíme ako divácky film, teda počin, ktorý má slovenského diváka pritiahnuť do kina na domácu produkciu, a navyše neporovnávame s Pišťánkovou predlohou, ktorej je síce verný, no výber niektorých postáv a ich obsadenia to posúva niekde inde, musím vysloviť nesmiernu radosť, pretože ak už Polčas rozpadu dokázal naplniť kinosály celkom potešujúco, Muzika, ak bude mať dobrú reklamu, by Polčas mohla (a podľa spravodlivosti aj mala) predbehnúť; scenár pána Ondreja Šulaja je plný výborného humoru a výborných obrazov, vyhýba sa nemotorným replikám a scenáristickým klišé, čomu sa bohužiaľ nevyhli ďalšie slovenské počiny súčasnosti (Démoni a Návrat bocianov), aj herecké výkony sú veľmi dobré, uveriteľné, herci svoje postavy a žáner pochopili a pod taktovkou Juraja Nvotu predvádzajú konečne prijateľné a vysoko pozerateľné filmové herectvo, obzvlášť Marek Geišberg so svojim otcom a Jan Budař excelujú, Kostelný je tradične skvelý - ale jeho ja mám ako herca nesmierne rád, bol som po premietaní spokojný, i keď človek by možno nemal až tak veľa premýšľať a uspokojiť sa s príjemným pocitom, pretože napríklad mu začne vŕtať v hlave, že na dobu, v ktorej sa predloha a teda aj film odohrávajú (80. roky) sa tam vyskytuje niekoľko nejasností (bokombrady, kantáta, príliš prísne kontroly); nič na tom, že sa jedná asi o najlepší slovenský film po roku 2000 aký som videl; ()
Muzika je film opravdu vtipnej, a přitom tak nějak skromnej. Komický situace jsou dobře vymyšlený, zahraný i vypointovaný, a to znamená hodně. V českých komediích z poslední doby se tlačí na pilu ve scénáři i hereckým výrazu a nakonec to vypadá tak, že když by se měl člověk zasmát, má spíš pocit, jako by ho do toho někdo nutil, i když jemu se smát vlastně nechce. Zato vtípky z Muziky ve mně nechaly příjemnej pocit uvěřitelnosti a správný míry nadsázky. Juraj Nvota se nesnaží předávat nějaký zvláštní poselství, spíš se mu daří vystihnout atmosféru "starejch blbejch časů za komoušů". Daří se mu to tak, že si uvědomíme, že bysme se do nich rozhodně vrátit nechtěli, ale že i tenkrát tady žili lidi, který byli v něčem tak nějak stejný, jako jsme dneska my. Tak, že chceme s těmahle lidma prožívat jejich příběh. Báječně jsem se bavil a navíc mě potěšilo, jak profesionálně a vkusně je tenhle film natočenej. Naprostou většinu českých novinek strčí do kapsy. ()
Čo k tomu dodať? asi len huraáa... Slovensko má talent, vlastne film (novodobý samozrejme)... Veľmi milé prekvapenie čo do prevedenia, atmosféry, hereckého prejavu... v celku nechápem, prečo to nieje "tlačené" širšej verejnosti?! Každodenné strasti reálneho života v snímku, ktorý neodsudzuje, taktiež sa na nič nehrá proste len hrá... 8/10 ()
Bolo to takto, celú noc nezažmúril som oko, chytila ma ľahká nespavosť....ano, takto to nejako bývalo. A v živote to tak býva aj dnes. Len zadky majú inú farbu a manželky iné šaty. Presne tak ako to mnohí poznáme a mnohí na to ešte len prídu. Život je kurva a trtkačka sranda - môžeme sa zamyslieť a prežiť chvíľu nostalgie a utopiť sa - v Zemplínskej Šírave. Lebo k hĺbke, veľkosti a tajomnosti oceánu nam chýba mnoho kilákov a zdá sa, že slovenskej kinumatografii ostali len zatopené dediny - trošku smutné, trošku tragické a pre svet hlboko pod hladinou. ()
Viacerí tento film považujú za nádej pre slovenský film. Je to však iba malé svetielko na konci tunela. Bude treba ešte veľa svetielok a jasnejších, aby sa dalo vravieť o slovenskom filme bez sklamaného úškrnku. Prečítal som si zopár komentárov a šokovalo ma, že presne to, čo som sa chystal napísať už napísal kolega rudess. Nechcem to opakovať inými slovami a tak iba dodávam, že ma veľmi príjemne prekvapil Ľuboš Kostelný. ()
A predsa len sa aj u nás točia dobré filmy, ktoré dokážu udržať moju pozornosť od začiatku až do konca. Ja som si osobne film užil, má skvelé momentky, pár dobrých hlášok a súčasne aj zaujímavé postavy. Nechcem tvrdiť, že všetky sú dobre spracované, no napriek tomu si myslím, že Muzika je jeden z najlepších slovenských filmov posledných rokov. Dobre sa naň pozerá, má švih a vtip a aj veľa zapamätateľných momentov. ()
Půvabná retro tragikomedie z ČSSR konce 70. let má zajímavé hlavní postavy, vtipné hlášky, socialisticky uvědomělé písně a vůbec báječnou atmosféru. Velmi se vydařilo i herecké obsazení, zejména jeho mladší část (Luboš Kostelný, Táňa Pauhofová, Dorota Nvotová, Jan Budař a Marek Geišberg). Po letech, kdy se stav slovenské kinematografie podobal klinické smrti, je to sympatický závan na lepší časy. ()
Ako pohárik dobrej vychladenej Finlandie obkolesenej dvadsiatimi panákmi najlacnejšej vodky. Svieža záležitosť v našom vyschnutom rybníku. 80% ()
Film se nechytl. Divák si ho neoblíbil. Důvod? Nepřesvědčivost, divák se nemá čeho chytit, slepenec charakterů a nepřirozených mezilidských vazeb. ()
Tohto filmu som sa doť bál. Už bratia Česi sa miestami prehnane vyrovnávajú so svojou minulosťou, a keď sa aj u nás konečne rozbehlo filmovanie, čakal som že sa to prepískne a vznikne nejaká protikomunistická agitka, ale... Tento film je super. Hovorí o minulom režime, hovorí o problémoch doby, ale... je to hlavne príbeh o ľuďoch, o ich životoch, o láske... A je to vtipné aj mrazivo skutočné a citlivé. Skvelí!!!! Geišbergovci... ()
Reklama