Kamera:
Kódži TanakaHudba:
Mark MancinaHrají:
Eri Kitamura, Kacujuki Koniši, Hirojuki Jošino, Akiko Jadžima, Hóčú Ócuka, Keidži Fudžiwara, Akira Išida, Kentaró Itó, Júko Kaida, Ami Košimizu (více)Epizody(50)
-
Fāsuto Kisu (E01)
-
Mahó no kotoba (E02)
-
Hadžimari no bašo (E03)
-
Abunai šónen (E04)
-
Kurai mori no mukó e (E05)
-
Otósan no te (E06)
-
Wataši ga jaranakja (E07)
-
Fantomu Obu Za Sukūru (E08)
-
Sorezore no nidži (E09)
-
Anata ni Aitai (E10)
-
Dance no ato de (E11)
-
Široi kiri ni sasowarete (E12)
-
Janguru Paradaisu (E13)
-
Saigo no ničijóbi (E14)
-
Oikaketai no! (E15)
-
Shiberian Ekusupuresu (E16)
-
Jakusoku oboeteru (E17)
-
Ekaterinburg no cuki (E18)
-
Oreta Kokoro (E19)
-
Shuvarie (E20)
-
Suppai budó (E21)
-
Dóbucuen (E22)
-
Futari no chevalier (E23)
-
Karojaka naru utage (E24)
-
Akai Tate (E25)
-
Saja ni šitagau mono (E26)
-
Pari Jutēmu (E27)
-
Kagiri Aru Mono (E28)
-
Norowareta či (E29)
-
Joel no nikki (E30)
Obsahy(1)
Říká se jim Chiropterani – věčně hladová nesmrtelná monstra, která mohou libovolně měnit svůj vzhled. Nejčastěji volí podobu lidskou a skrývají se přímo mezi námi. Proti nim stojí organizace Rudý štít. Tato válka postupně nabývá čím dál hrozivějších podob... Saya Otonashi je normální středoškolskou studentkou. Má jediný problém – pamatuje si pouze poslední rok svého života. Jednoho dne se objeví muž jménem Hagi a předá ji katanu. Cesta za pravdou začíná... (Fabienne)
(více)Videa (1)
Recenze (62)
Hm, další super záležitost, má to sice 50. dílů, ale tak parádní příběh s upírskou tématikou. Navíc Saya je úžasný charakter, který mě hned zaujal od začátku. Sice před závěrečným vyvrcholením malinko dochází dech, ale jinak, bombastická záležitost a konec nenechá oko suché. No a zase neskutečně vynikající soundtrack. Tohle animé mě chytlo a nepustilo až dokonce, ale pak jsem byl z toho dost emociálně vyčerpán, což je znak jen kvalitních věcí:-) ()
Výborné akční anime. Pokud pominu zbytečnost některých scén a dílů, tak jde vskutku o dobrou zábavu. Příběh se pomalu poodhaluje a o napětí není nouze, soubojů a příšer je taky dost a navíc tomu všemu se vší parádou kraluje nádherná hudba z produkce Hanse Zimmera. Jen mě trochu mrzí, že mi zabili všechny mé oblíbené charaktery. Riku, Fantom Karl a členka Shifu Irene, kterou jsem skoro obrečel. :( Ale to už je holt úděl anime. 9/10 ()
Mé první setkání s anime seriálem skončilo naprostým úspěchem. Kdo by si nezamiloval zmatenou Sayu, divoce se ohánějící katanou, nemluvného Hajiho, který sice bojuje pomocí futrálu na cello, ale to mu nebrání, aby kolem nešířil své nenápadné charisma, navztekaného Kaiho, který projde v seriálu největší proměnou a jak už tady někdo napsal - s ním se divák nejlépe ztotožní. Stejně tak si člověk oblíbí některé záporáky (i když já můžu zrovna ty, no, hodnější...) - Solomona, Karla a nakonec i tu potrhlou mršku Divu. Výjimkou byl Nathan - ten když jsem objevil, tak se m i otvírala kudla v kapse... Ehm, pokračuju dál - nádherná animace, krásně nakreslené postavy, skvělá hudba, děj dostatečně komplikovaný a zajímavý, i když místy až moc natahovaný, ale přesto podávaný v dostatečných dávkách. Konec - báječný happyend - nehappyend. ()
Dobrou, ráda jsem tě poznala a je mi to líto. Ach jo, moc jsem se s vámi sžila... To je špatné... Aneb s tímhle anime jsem se vůbec nenudila, souboje byly skvělý a postavy jsem si zamilovala. Všechny. Bez výjimky. Protože se chovaly vcelku normálně a každá měla ten svůj charakter, kterého se držela. OST taky určitě stojí za stažení (některé Hagiho skladby se velmi dobře poslouchají). Ale na čem tohle anime opravdu stojí? Příběh, dámy a pánové, je to příběh. ^^ - jedno z mých prvníh anime. ()
Vyhlídková jízda po celém světě - za upírům podobnými tvory, vzpomínkami a hříchy minulosti. Z těch několika animé seriálů, ke kterým jsem se dostal, je Blood+ jednoznačně nejucelenějším a nejsmysluplnějším. Na vysoké úrovni je jak animace, tak stavba a dramatizace děje (nějaké mušky, obzvláště logické povahy by se našli, ale o nic hrozného nejde)... Hodně mile je odůvodněna existence lidských postav, které, přestože v soubojích jsou pouze bezmocnými pozorovateli, svou dějovou funkci plní. V jistou chvíli jsem se začínal bát, že se mytologie chiropteranů, shifu, chevalierů a jejich královen přesáhne míru mého vkusu (podobně jako třeba v novějším a nesrovnatelně slabším Claymoru), ale nestalo se. Také souboje zůstali až do konce vkusné a nezvrhli se v hvězdné války (jako v jednom už zmíněném seriálu). Dramatické momenty a situace (např. osud Shifu) JSOU většinou opravdu dramatické (a dialogy se i v nich se topí v patosu pouze výjimečně), tvůrci velice pěkně hrajou i na civilní (idylka doma na Okinawě, či na anglickém venkově) a komediální strunu (Lewis, Lola). Co je ale nutno vypíchnout - vůbec nejjistější v kramflecích mi Blood přijde v rovině, do které bych ho původně netipoval vůbec - romantické. Zvlášť intenzivně tichý a zapíraný vztah Hadžiho (asi nejvýraznější postava příběhu) a Sajy, táhnoucí se napříč staletím je famózní a hned za ním bych zařadil morální dilema Solomonovo, následují epizodky Julie a Davida, Kaie a Mao atd. Musím se taky výrazně nesouhlasit s některými zde zmíněnými výhradami - rozhodně nesoushlasím s tím, že by série po 32. dílu ztrácela dech. Naopak, posledních pět dílů je vůbec tím nejlepším, co může nabídnout a úplné finále je pak grandiózní a přitom vkusné, jak jsem se ani neodvažoval doufat. K tomu všemu absolutorium za hudbu... mé svědomité doporučení, přátelé. P.S.: A má úcta tvůrcům českých titulků, kteří si s "projektem" krásně vyhráli. Jen tak dál, přátelé, díky za zážitek. 90% ()
Galerie (1 654)
Photo © MBS
![Blood+ - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/815/166815547_bb46dd.png)
Zajímavosti (2)
- Slovo "Chevalier", které Saya používá pro své služebníky, je z francouštiny a znamená „rytíř“. (Agita)
- Skladba, kterou hraje Haji na violoncello, je 5. Suita pro sólové violoncello od Johanna Sebastiana Bacha. (krematorak)
Reklama