Bakaláři - Série 9 (1980) (série)
Obsahy(1)
Kdo měl tak fantastický nápad? ... Houslista (S. Skopal) dostane dopis, ve kterém se mu jemu neznámá studentka Jindra Klenerová (D. Kolářová) omlouvá, že nemůže přijít na jeho koncert. Protože žádné pozvání nenapsal, rozhodne se dívku navštívit a vše si vyjasnit. Jindra ale tvrdí, že ten dopis nenapsala. Nakonec však spolu stráví hezký večer... (Česká televize)
(více)Recenze (8)
Fakt nejsem agent ČT, zaplacený za to, aby tady komentoval to, co ještě nikdy nikdo z produkce ČT nekomentoval. Ale někdo to odstartovat musí, že. Stručně a jasně jde o celkem banální bakalářský příběh o dvou lidech, co se potkají náhodou, i když ne vlastně tak úplně... Pro zajímavost: v roli recitátorů se tu mihne Čenský se Svobodovou, kteří si o rok později střihli hlavní role v Lásce na druhý pohled. ()
No, po více než 40 letech se člověk diví tehdejším mechanismům "namluvání". Příběh se mi nezdá ani vtipný ani logický. Tak nějak zbytečně komplikovaný a leckde dlouhý. Ta poezie a hra na housle? Proč? Aby režisér natáhl snímek o 10 minut? Dvě * dávám jen proto, že se na mladou DK a fešného SS dobře kouká. ()
Tak to je vskutku ten nejpitomější způsob, jak někoho sbalit. Proč za ním nepřišla rovnou? Nebo proč se nejprve k autorství toho dopisu nepřiznala? Oceňuji snad jen to, že udělala první krok. Vzkaz všem ženám je jasný - nebojte se toho, klidně můžete chlapa sbalit, tím spíše ve 21. století, nemusí všechno dělat jen chlap. ()
Hustý bolševik. Kolářice a Skopalisko na scéně. Když někam napíšu dopis, dá rozum, že můžu čekat odpověď, pokud si adresát neutře tím listem semenem pojebaný žalud. Skopalisko s takto zjevně potřísněným dopisem vyhledá Kolářici, ale ta nebohému houslistovi tvrdí, že rozhodně není autorem dopisu. Příběh je to tak dojemný, že by i leckterý přísný soudruh udržel cenzuru na uzdě a nezajímal se, jaký předmět buržoazního původu Skopalisko přechovával v pouzdře. Bonbony, které Kolářice svému hostu nabídne, nemaje kávu, čaj ani kakao, byly z hlediska product placementu zcela v pořádku. A jednalo se o nejlepší a nejoriginálnější scénu povídky. Jen ty podezřelé recitace z úst Čenského a Svobodové plně neobhájily svůj dělnický původ. Největší nebezpečí představoval dopis sám. Co když jeho obsah byl skutečně škodlivý. Skopalisko dostal důvěru strany. Nezradil. Vznikla Diet(l)ní povídka, u níž leckterý Dudek usne. Vypadalo to na příběh takřka detektivní, vždyť původ psacího stroje, na němž byl dopis sepsán, byl krajně podezřelý. Ale kdepak, nečekejte žádné pátrání. Budete svědky mile dojemného setkání dvou mladých lidí, k němuž dochází jen velmi zřídka. Zahrané to bylo vzorně. Rozvleklé to bylo zcela mimořádně. A pointa? Vskutku genitální. Teď jen čekám dopis z ČT, proč se mně to vlastně celé nelíbilo. Inu, pičovina to byla. 20% ()
Zábavnost příběhu je na dvou hvězdách, třetí přihazuji všem emancipovaným ženám (zde v podání Daniely Kolářové), co se nebojí při balení udělat první krok. Jen houšť! ()
Reklama