Režie:
Joon-ik LeeKamera:
Kil-woong JiHrají:
Jin-yeong Jeong, Joon-gi Lee, Woo-seong Kam, Seong-yeon Kang, Il-hwa Choi, Hang-seon Jang, Hae-jin Yoo, Jeong-geun Shin, Joo-sang Yoon, Seok-yong Jeong (více)Obsahy(1)
Druhý divácky nejúspěšnější jihokorejský film všech dob představuje mezi tituly přední pětice žebříčku domácí návštěvnosti výstřední unikát. Nejedná se totiž o vysokorozpočtový blockbuster, ani o dílo rozvádějící populární téma vztahu Severu a Jihu. Snímek naopak náleží mezi středně nákladné produkce a je vystavěn jako komorní drama s hrstkou postav a homosexuálním podtextem. Děj se odehrává na začátku 16. století během posledních let vlády krále Yeonsana považovaného historiky za krutovládce, ale také interpretovaného jako tragická osoba s oidipovským komplexem. Na jeho dvůr se dostane dvojice kejklířů a šašků, kteří svými posměšnými vystoupeními vynáší před králův zrak špatnosti a intriky dvorských úředníků. Neschopnost jasně vidět a nutnost interpretace předváděného dění se odráží i ve vyprávění filmu, které nikdy doslovně nekonstatuje povahu vztahů mezi jednotlivými postavami. [Filmasia 2008] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
Čistokrevné historické drama. Žádné akční scény, jen prvotřídní herecké výkony a výborný scénář. Těžko pochopitelné, že vážný film o šíleném králi, klaunech, intrikách a homosexualitě mohl dobýt velký komerční úspěch, ale v Jižní Korei to zjevně možné je. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $-║Tržby Celosvetovo $74,466,867║ ()
Tenhle film je krásný svým ojedinělým příběhem, atmosférou a skvělými herci (především U-seong Gam a Jun-gi Lee). S většinou z nich jsem se sice již setkala, ale tady byly jejich výkony vůbec nejlepší. Nemůžu říct, že bych úplně chápala jednání všech postav, ale asi stačí, že jsem dostatečně pochopila smysl filmu. Nad kousky kejklířů jsem žasla. 4,5* ()
Je to celkom dobrá historická dráma. Má pomerne dobrý príbeh o dvojici talentovaných pouličných zabávačov, ktorí prídu skúsiť šťastie do Soulu, kde spolu s niekoľkými miestnymi zabávajú obyčajný ľud paródiou na kráľovský dvor, no kvôli tomu sú nútení vystúpiť až pred samotným kráľom, kde im hrozí najvyšší trest. Lenže kráľ ich na prekvapenie šľachty nielen neuväzní, ale aj zamestná, keďže si ich veľmi obľúbi, no všetci ostatní sú proti nim a tak musia zabávači čeliť rôznym problémom. So spracovaním som dosť spokojný, síce zápletky, v ktorých majú výraznú úlohu rôzni zabávači moc neobľubujem, ale toto sa celkom vydarilo. Ešte spočiatku to na mňa pôsobilo len tak obyčajne, ale po prenesení deja do Soulu už ide kvalita podstatne vyššie. Oceňujem hlavne celé to parodovanie kráľovského dvora a samozrejme prístup vyšších vrstiev k tomu, čo tomu dodá ten správny náboj a preto hlavne prvá polovica pôsobí tak príjemne humorne a pár scén je výborných, hlavne prvé vystúpenie pred kráľom. V druhej sa už výrazne zmení celý prístup k tématike, kvôli čomu film o dosť zvážnie a síce si nemyslím, že sa táto časť uberá práve najideálnejším smerom, prvá mi sadla predsa len o niečo viac, ale aj tak je samo o sebe stále dostatočne kvalitná a tak ma film bavil prakticky po celý čas. Ale pár prvkov, hlavne ten zvláštny vzťah medzi kráľom a jedným zo zabávačov mi prišlo trochu nadbytočných, no to je už skôr len detail, ktorý mi film ako celok ani moc neovplyvnil. A pochváliť musím aj samotné vystúpenia, hlavne prvá polovica je ich plná a prišli mi dosť kvalitne zvládnuté, kvôli čomu som sa občas aj zasmial. Herecké obsadenie na mňa pôsobí trochu zvláštne, síce sa tu nájde viacero hercov, ktorých rád vidím, napríklad samotné hlavné duo v zložení Kam Woo-Sung a Lee Joon-Gi, ale v týchto úlohách si ma až tak moc nezískali a tak ma skôr bavil Jung Jin-Young v úlohe kráľa, jeho manželka alebo ako vždy uletený Yu Hae-Jin v úlohe ďalšieho zabávača. Réžia a technická stránka sú celkom slušné, dalo sa to podať aj o niečo lepšie, hlavne by som ocenil hustejšiu atmosféru a napätie, ktoré by sa v druhej polovici hodili, ale v priebehu filmu mi to celkom sedelo a hlavne vizuálna stránka sa mi dosť páči. Takže King and the clown u mňa určite nepatrí medzi juhokórejské klasiky, ktoré by som si chcel pozrieť viackrát, ale aj tak je to slušná zábava. 71% ()
Kostýmní historické drama o skupině potulných herců, kteří svou hrou zesměšní krále a poté skončí jako baviči na královském paláci, kde svými hrami upozorňují na korupci a intriku na dvoře. Film je ale především dramatem o touze a lásce (většinou homosexuální) pro kterou jsme ochotni udělat cokoliv, třeba obětovat svůj život. Přestože jde o historický film, tak v něm není jediná akční scéna a přesto je strhující. Herci jsou úžasní, nejvíce se na sebe strhává pozornost představitel titulního krále, protože role šílence je z diváckého hlediska asi nejpřitažlivější. Stejně jako dezorz nechápu, jak je možné, že takovýto film (i když vynikající) se stal takovým megahitem. Ale jsem za to rád. ()
Bezchybná historická dráma s bohatým viacvrstvovým dejom, skvelýmy postavami a skutočnou dobovou atmosférou. Priam učebnicový priklalad poctivej filmárčiny a veľmi silný divácky zážitok. (10/10) ()
Napriek tomu, že je samotný príbeh prešpikovaný pomerne veľkým množstvom pasáži s vtipnou nôtou, priveľmi som sa nenasmial. Samozrejme je pravdou, že podstata pointy spočíva v úplne niečom inom. Šírenie klebiet môže mať neblahé dôsledky nie len pre žobráka, ale samotného kráľa, nech už sú prezentované akoukoľvek odľahčenou formou. Netreba totiž zabúdať, že "sto ľudí, sto chutí" platí nie len pri konzumácii jedla, ale i humore. Obzvlášť, keď sa to týka "vyššej triedy" spoločenskej vrstvy, ktorá sa môže cítiť omnoho viac dotknutá, ako kadejaká pouličná "zgerba". Záverečné rozuzlenie hodné ďalšieho príslovia: "po smiechu býva plač" bude zrejme v kombinácii s priateľstvom na život a na smrť tou najvystížnejšou myšlienkou, ktorá za týmto predstavením raz a navždy spustí oponu. V oficiálnom texte distribútora sa uvádza, že "Kráľ a Klaun" je druhý najúspešnejší film všetkých čias (v Južnej Kórei), čo viditeľne my Európania zrejme nikdy nepochopíme. Len behom pár minút by som vedel vymenovať minimálne desiatku, ktorá by tento počin odsunula na 12 miesto. Ale to je môj uhol pohľadu! Takže čo dokonale nemuselo sadnúť mne, môže dokonale sadnúť niekomu inému. ()
Vcelku zajímavé drama ukazující zkaženost dvora a vyšinutost jednoho panovníka, dobře se na to dívá, výprava je vynikající, stejně jako kostými. Příběh hlavní dvojice je podán velmi pěkně a dojemně, aniž by se tlačilo moc na pilu emocí nebo se zneužívalo menšinové tématiky příliš okatě, vše je v náznácích. Je jasné že nastanou dramatické a tragické okamžiky. Svět kejklířů je magicky přitažlivý a některým jejich kouskům jsem vážně tleskal. Jestli se chcete podívat jak to vypadalo na dvoře ve středověké Koreji, máte možnost. Nejlepší roli dle mého odvedl U-seong Gam. ()
Krasne zpracovany pribeh ze stredoveke Koreje. Jimave milostne drama s politickym pozadim. Uzasne a vkusne pojata vyprava. Herecke vykony jsou vlastne u dvou hlavnich predstavitelu take skvelimy vykony artistickymy, loutkohereckymy ( rukou vedene loutky i stinohra) a vubec mnoha dalsimi... . Vse zacina na venkove v prostredi chudych, potulnych kejkliru zasle doby kteri se z pricineni osudu dostanou az k samotnemu kralovskemu dvoru. ()
Překvapení první - ta krásná holka na začátku promluvila a já zjistila, že je to ještě hezčí kluk (jde o moje první, nikoliv poslední setkání s Lee Joon-gim). Překvapení druhé - skvělá "dobová" vystoupení hlavních hrdinů a vlastně celková atmosféra. Překvapení třetí - vtipné narážky a humorná stránka filmu vůbec. Překvapení čtvrté - králův šílený výraz střídaný neskutečně bezelstným a dětským úsměvem. Překvapení páté - závěr filmu. Podtrženo sečteno podívaná, která ani na minutu nenudí a rozhodně jsem ji neviděla naposledy. Už teď vím, že najdu něco, co mi při prvním zkouknutí uteklo. ()
Unikátní film, který je po prvním shlédnutí těžké žánrově zařadit, popsat, ohodnotit. Kostýmové drama ze začátku šestnáctého století vypráví o dvojici potulných herců, kteří se dostanou do Soulu a díky zesměšňování panovníka se dostanou před krále, před kterým musí hrát hry, ve kterých jde doslova o život. Jejich i ostatních. Téma je samo o sobě unikátní, dějové zvraty a herecké výkony působivé. Místy víc divadelní herectví, než filmové. Atmosféra, kterou nedovedu popsat. K tomu všemu je Král a klaun silný pocitový film (přestože se jedná o vztahy mezi muži s homosexuálním nádechem). Zajímavé. Nevybavuji si, že bych kdy viděl něco podobného. A nemohu dát jinak, než maximální hodnocení. ()
Mě osobně se na celém filmu líbil konec, který považuji za jeden z nejlepších, co jsem po dlouhé době viděl. Herecké výkony perfektní, myšlenka dobrá ale něco mi tam prostě nesedělo. ()
Skvělé. Panovníků dvůr v Soulu a v něm velmi inteligentní, leč šílený a krutý král, kterému v dětství donutili matku spáchat sebevraždu. Skupina potulných kejklířů s provazochodcem, kteří jsou skvělými baviči a satiriky.Úžasná vystoupení, která zároveň ovlivní životy jich všech .Všem, kteří se zajímají o Asii, vřele doporučuji. ()
Tragikomedie v opačném pořadí než bylo toto slovo složeno, nejdříve je to povedená komedie a na závěr tragédie se vším, co k tomu patří. Mezitím trochu nuda, ale s ohledem na vyhrocený finiš a vtipně necudné divadelní představení v úvodu to na čtyři hvězdy vyjde. Jen je škoda, že nepředvedli pořádnou parodii těch ministrů, zasloužili by si to. Homosexuální tematika je zde ztvárněna vkusně a především Jun-gi Lee zaslouží uznání za předvedený výkon. ()
Velmi výpravné, leč nějak jsem nedokázal uvěřit, že to šíleně nepovedené vystoupení by krále zaujalo a obecně mne ta vystoupení moc neoslovila. Téma propojení herectví s politikou a tedy celý vážný podtext filmu je fajn, stejně tak značně šílený a nešťastný král, ale vzato kolem a kolem, nadchnout mne tento snímek nedokázal, ani herecké výkony mne zde neoslnily. ()
Nadherny, chytry a dojemny film a jak uz to tak u asijskych filmaru byva, s vynikajicim pribehem. Dokonce se vychodni sousede ukazali i v modernim svetle a zaradili do filmu,pro me nestravitelne, prvky homosexuality. Nastesti vkusne, takze to pro me nebyla vetsi tregedie nez, kdyz jsem rozbil sousedovi okno ukradenym micem. ()
Wangui namja (King And the Clown, The) si ma získaval veľmi pomaly svojím príbehom a musím povedať, že až emotívny koniec dokázal pre mňa prikloniť hodnotenie na štyri (****) hviezdy a nakoniec silné. V tomto filme je vidieť jeden fenomén, alebo paradox a to to, že ak existuje človek (vladár) ku, ktorému si nemôžete niečo dovoliť a dovolíte si to, tak paradoxne si Vás ten potom môže viac vážiť, alebo prídete o hlavu a to záleží hlavne na tom vladárovi. K emotívnemu koncu patrí aj to, že nie je pre slabšie povahy a je to dá sa povedať "tragédia" (v divadelnej hantírke). Niekomu môže viac tento príbeh "chutiť" lebo sa na začiatku hovorí, že časť príbehu (samozrejme, že nie celý) je z nejakým záznamov a či to je hodnoverné ťažko povedať. Ťažko aj povedať či vladár známy svojou krutosťou nemá pevne uchopenú moc vo svojich rukách. Vtipné je aj to, že herci hrajú hercov a najlepší výkon jednoznačne podal Joon-Gi Lee, ktorý hral ženské postavy v predstaveniach. ()
Toto som sledoval s prdeli panicky stiahnutou a xenofobne a homofobne prilepenou k muru. 45 % ()
tazko hadat co donutilo cca 12 milionov korejaconov k zhliadnutiu prave tejto nekomercnej historickej dramy s gay zapletkou a tromfnut tak rekord rekordov, spravit z krala klauna a krala korejskeho filmoveho rebricku navstevnosti. ()
Áno je to bezpochyby zaujímavý film, hlavne svojim námetom, ale za srdce ma vôbec nechytil. ()
Reklama