Recenze (7)
Velmi dobrý atmohoror z Filipín,ale čekal jsem více propracované lekací scény a drsný závěr. ()
Excelentní duchařina, která sice dějově úplně nepřekvapí, ale je temná, absolutně atmosférická, děsivá a navíc nese krásné humanistické poselství. Téhle úrovni se Laranas později už ani nepřiblížil. Skoro za 5*. ()
Jeden z najatmosferickejších ázijských hororov, aké som vôbec videl. Dej ani netreba predstavovať, pokiaľ ste videli americký remake The Echo (2007). Toto bolo približne rovnaké. V remaku bolo oveľa viac ľakačiek, avšak všetko ostatné bolo lepšie tu. A so spomínaným Dark Water sa to už nedá zrovnávať vôbec, to bola skôr taká uspávanka. Už len temné prostredie rozpadávajúceho sa, starého a špinavého baráku dokáže diváka úplne pohltiť. Po hudobnej stránke taktiež výborné. Vlastne nemám, čo by som vytkol. ()
Horrorové překvapení z Filipín. Mladý číšník začne bydlet ve starém a zašlém věžáku. V jeho bytě není cosi v pořádku. Je v něm slyšet dupání, hlasy, zavěs se roztahuje, dveře se samovolně otvírají a zavírají, plesnivá skvrna na stropě má tvar ženského obličeje... Příběh filmu je mnohokrát obehraná písnička, ale to nevadí, jelikož ve filipínském podání to působí docela neotřele. Shock momentů je ve snímku pomálu. Staví spíše na skvostné, pomalu a pečlivě budované tísnivé atmosféře doprovázené značně znepokojivými a depresivními zvuky a hudbou. Duchařina ve stylu Dark Water. O něco temnější. ()
Marvin, mladý dospievajúci muž sa nasťahuje do nového bytu. Chce sa osamostatniť a dokázať tak svojej priateľke, že dokáže byť sebestačným aj bez pomoci jej bohatého otca. Potešenie z nového bytu však čoskoro vystrieda zlý pocit zo susedských hádok a zvukov šíriacich sa z okolitých apartmánov. Keď sa začnú diať podivuhodné veci aj v jeho byte, začne si uvedomovať, že vstupom do nového apartmánu prepojil svoj život s temnou minulosťou susedov z paneláku. Snaha o vytvorenie toho správneho hororového napätia sa režisérovi rozhodne uprieť nedá. Taktiež voľba prostredia v starý ošarpaný, špinavý barák bolo správnou voľbou. Všetko ostatné, ako príbeh či samotné rozuzlenie je 100 krát obohraná pesnička. Čo však mne najviac chýbalo v tomto snímku, je pocit ľaku. Po žiadnej „lakačke“ ani chýru, ani slychu. Hlavne pre tieto dôvody trpia takmer všetky horory ázijského pôvodu na kvalite, čo sa potvrdilo aj pri tomto snímku – 50%. ()
Tak po remaku který jsem viděl dříve jsem se těšil na původní film navíc od stejného režiséra to nemohlo dopadnout špatně.... Ale pro mě bohužel se Sigaw stává jen otřepanou duchařinou kde jsem se ani jednou nelekl ani necítil strach. Je sice pravda že atmosféra by se dala krájet ale všechno mi na tomhle filmu vadilo, ať jde o strašný herce nebo pro připálenou stopáž, celé mi to přišlo zbytečně natahovaný. Škoda Road dopadlo daleko lépe. ()
Nevím proč jsem tenhle filipínský snímek vždycky spíš házel do gore škatulky, nicméně po shlédnutí jsem dostal upečenou velice kvalitně natočenou asijskou duchařinu, která je vlastní pouze těmto zeměpisným oblastem. Celkem jednoduchý příběh nás seznámí s mladíkem Marvinem, který se díky otci své přítelkyně Pinky dostane k levnému bydlení v jednom starém bytovém domě v Manille. A pozná zde tíživou atmosféru tohoto starého domu a rozhádanou rodinu z bytu odvedle. A vše se začíná zamotávat a střípky rodících se událostí nemilosrdně bourají pilíře běžné šedé reality. Film je jednoduchá, pocitová a vkusně natočená komorní duchařina. Hybnými elementy filmu je kamera, osvětlení a zvuk. To dostává audiovizuální stránku do magických sfér, kde se procházíme temnými chodbami domu, které jsou nasvícené dozelena. Zářivá zelená barva s modronachovým odstínem je ústřední barvou filmu a vždy když si na něj vzpomenu, rozsvítí se mi touhle barvou. Zvuková složka je vyšperkována pěkně ambientními hukoty a asijskými údery, a vše provází ústřední tesknivá nit smutného klavíru, která vkusně a decentně lemuje melancholicky pomalé plynutí celého příběhu. Takhle to umí jenom v Asii, žádný smutný kýč ala Šestý smysl se konat nebude. Nějakých lekaček se zde moc nedočkáme, ale to mi vůbec nevadí, to by melancholicky pomalý děj spíše narušovalo. Nicméně i tak jsem se párkrát celkem hodně lekl, díky vytříbeně estetickému pojetí filmové temnoty. Ke konci se příběh stočí v čekaně-nečekané vyústění, pro asijské filmy možná trochu konvenční ale OK. Když tenhle film srovnáme s podobnými asijskými ghost stories, tak zase tolik nevybočuje z tamního vysoce kvalitního standardu, ale uznání moc pěkně odvedené práce si rozhodně zaslouží. 8/10 ()
Reklama