Režie:
Alice NellisScénář:
Alice NellisKamera:
Ramūnas GreičiusHudba:
ButyHrají:
Iva Bittová, Karel Roden, Ivan Franěk, Martha Issová, Miloslav König, Miroslav Krobot, Anna Šišková, Natálie Drabiščáková, Igor Chmela, Sabina Remundová (více)Obsahy(1)
Julie (I. Bittová) má všechno. Úspěšného a pohledného manžela (K. Roden), zdravou a chytrou dospívající dceru (M. Issová), práci překladatelky, oddaného milence (I. Franěk) a teď dokonce i nový, velký dům, kam se celá rodina právě přestěhovala. Ale pod tímto zdánlivě spokojeným a klidným povrchem zatím odpočívají mnohá tajemství, která nebude možno skrývat donekonečna. Julie však nechce dělat zásadní rozhodnutí. Místo toho se vrhne do zcela nesmyslné mise. Když ráno ve zprávách zaslechne, že zemřela jazzová zpěvačka a klavíristka Nina Simone, kterou v mládí obdivovala, vzpomene si na dobu, kdy vše bylo jednoduché a kdy žádné hory tajností neexistovaly. Zcela iracionálně a přes protesty celé rodiny se rozhodne koupit si piano, na nějž jako malá hrávala. I když tím na první pohled od všech hlubokých problémů utíká, ukáže se, že tento jediný den, kdy opustí bezpečnou rutinu svého života a vydá se hledat vytoužený nástroj, převrátí její dosavadní život vzhůru nohama. A přesně tohle je někdy potřeba, aby člověk mohl začít znovu. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (450)
Tedy, na druhé zhlédnutí se mi už TAJNOSTI tolik nelíbily, a musím jít s jednou hvězdou dolů. Snad je to tím, že jsem je poprvé viděl v příjemné atmosféře karlovarského filmového festivalu, zatímco podruhé už "jen" v telce, která obecně filmům na působivosti moc nepřidá. Přesto si nemohu pomoci, ale tento film vnímám nově se značnými rozpaky. Přesně takové pocity mám z většiny hereckých výkonů (Bittová, Franěk, Issová, König, Vlasáková...), dialogů i lyrizujících sekvencí (které zde nadto vnímám spíše jako rušivé). U tohoto filmu vnímám jeho autorskou výpověď jako relativně přesvědčivou, ale způsob, jakým se k ní film propracovává, neshledávám bohužel za příliš zdařilý. Ten film podle mě dojíždí na nepříliš šťastné obsazení a přeplněnost děje nejrůznějšími vedlejšími postavami, které z filmu dělají jedno velké defilé povětšinou nesympatických nebo typizovaných figurek, bez ambicí vyprávět větší příběh nebo podávat generační výpověď. Skoro jako bych měl pocit, že byl tenhle film napsán a natočen proto, aby se do něj mohla použít báječná hudba Niny Simone, která tvoří jeho ústřední jednotící motiv. A vynikající soundtrack je podle mě na tomhle filmu asi vlastně to nejlepší. ()
Když jsem na LFŠ v Hradišti viděl jen půlku, protože sledovat film na přeplněném náměstí v sedě na dlažebních kostkách prostě nešlo, velmi mě mrzelo, že to vzdávám, protože film vypadal moc dobře. Když jsem ho dnes viděl celý, opět jsem si užil první polovinu, ta druhá mě ale hodně zklamala. Skončí to vlastně uplně nijak! ()
Film, který poukazuje na nadokonalost lidského soužití, ale určitě ne jen z ženského pohledu. Z Alice Nellis jistě roste skvělá režisérka a jsem moc zvědavý na její další snímek (doufám, že na něj nebudeme čekat tak dlouho jako na Tajnosti :)). Co se týče hereckých výkonů, tak těm jasně vévodí Iva Bittová. Nebýt Marion Cottilard, tak jsem si téměř jistý Českým lvem. Karel Rodden v roli jejího manžela jí zdařile sekunduje, ale na můj vkus dostal příliš málo prostoru. Tajnosti určitě stojí za zkouknutí, protože se jedná o jeden z nejlepších filmů letošního rok, ale jestli je to ten úplně nejlepší na to ať jsi odpoví každý sám.......... ()
„No jo, to je nejhorší věk. Holka takle večer jela do taneční a... HEROINOVE KOMA!“ Ťažký, ale kvalitný a miestami hravý film, pojednávajúci dosť komplikovane o dosť jednoduchých témach, akými sú boj proti starnutiu, nude, stereotypu, nechcenému tehotenstvu a manželskej nevere. Občas nebudete vedieť, čo si máte myslieť (kolieskové korčule, tancujúca Iva Bittová, párik tancujúci uprostred dopravnej špičky) a niekedy sa budete pýtať, čo tým chcel autor povedať (párik, ktorý nemôže mať deti). Ale v spoločnosti tejto obyčajnej rodiny sa budete cítiť dobre nielen vďaka hudbe (Buty) či sebavedomej produkcii Jana Svěráka, ale tiež vďaka peknej kamere, chytľavým hláškam („Sem tady zakopla vo psa.“) a silným hereckým výkonom (Iva Bittová, Karel Roden a Martha Issová). Režisérka neuteká k zľahčujúcim zvratom, neprimitivizuje postavy, vzťahy medzi nimi sú reálne (konečne niekto nakrútil nehysterickú scénu, v ktorej sa manžel manželke prizná k nevere... hoci faktom je, že ani ona nemá práve najčistejšie svedomie) atď. Napriek príjemnému pocitu, ktorý na mňa z jednotlivých scén padal, som sa pravdupovediac dosť nudil. O 20 rokov to možno bude inak. P.S. Režisérke by som osobne odporúčal urobiť spin-off s partiou okolo sedemnásť a pol ročnej dcéry. ()
Po formální stránce nádherný film. Taneční čísla i umělecké "úlety" kamery pracují pro divákův zážitek, a především mají svůj smysl. Drobná výtka - možná to bylo jen HBO, ale příšerně mě štvala nevyvážená hlasitost mluveného slova a hudby, která si vyžadovala častou práci s dálkovým ovládáním:) Co se obsahu týká, nehodlám tvrdit, že hrdince rozumím, protože by to i při mé nejupřímnější snaze zřejmě nemohla být pravda. Můžu ale říct, že Iva Bittová svým výkonem dovede přesvědčit a strhnout, a to si třeba o její hudbě můžu myslet co chci. Určité výhrady mám k poněkud epizodickým a neúplným vedlejším postavám. Anna Šišková, Miroslav Krobot i ostatní hrají výtečně a režisérka věděla přesně, proč a jak od nich co chtěla, ale působí to na mě trochu - už jsem to slovo použil - neúplně. Narozdíl od mnoha jiných snímků by tak Tajnostem prospěla krapet delší stopáž. K Marthě Issové nemůžu říct vůbec nic, snad jen že jednoho dne bych chtěl takovou dceru, jakou tu hrála:) A k těm dalším pro změnu vůbec nic říkat nechci;) Tajnosti jsou velmi povedený a velmi zralý film, plný emocí a života, a já mu dávám 80%. ()
Galerie (9)
Zajímavosti (7)
- Natáčelo se v Praze, v lokalitách Žižkov, Dejvice, Pankrác a Nusle. (Terva)
- Děj celého filmu je soustředěn do jediného dne. (hippyman)
- Režisérka Alice Nellis vzpomínala, jak ji napadlo obsadit do hlavní role Ivu Bittovou: "Postava Julie je ve filmu furt, ale opravdu furt. Moje touha nebyla, abychom se dívali NA ni, ale abychom se dívali SKRZ ni. Zdálo se mi, že tím uvidíme i DO ní. Domnívala jsem se, že tím, jak budeme vnímat svět jejíma očima, tím ji také pochopíme. Takže jsem hledala někoho, na koho se budu chtít dívat pořád, komu budu věřit, budu v něm cítit emoci a upřímnost, ale přitom mi nebude nic předkládat. A Iva pro mě vždycky taková byla, kdekoliv jsem ji viděla. Vzpomeň si na Želary - hraje tam sice malou roli, ale pokaždé rozsvítí celé plátno, rozsvítí ho, ale přitom tě k ničemu nenutí, jsou to její oči, do kterých se chceš dívat a kterým, aspoň já, věřím. To byl jeden důvod. Druhý důvod byl, že ji považuju za výbornou herečku, a třetí, že je prostě krásná. Pro mě je Iva Bittová krásná bytost a krásná ženská zároveň. Hraje ženskou ve věku, který není pro ženu zrovna lehký, někde mezi pětačtyřiceti a padesáti lety, a pro mě bylo strašně důležité, aby Julie měla své kouzlo. Nechtěla jsem starou, ani příliš mladou ženu, chtěla jsem někoho, kdo má v sobě holčičku i moudrost. A tenhle rozptyl v sobě Iva má už od přírody. V angličtině zní název filmu Little Blue Girl podle ústřední písničky Niny Simone a já jsem chtěla, aby hlavní hrdinka byla navzdory svému věku právě takovým trochu smutným děvčátkem." (NIRO)
Reklama