Přiznání policejního komisaře prokurátorovi republiky
-
Confessione di un commissario di polizia al procuratore della repubblica (více)
Režie:
Damiano DamianiScénář:
Damiano DamianiKamera:
Claudio RagonaHudba:
Riz OrtolaniHrají:
Franco Nero, Martin Balsam, Marilù Tolo, Giancarlo Prete, Adolfo Lastretti, Nello Pazzafini, Calisto Calisti, Luciano Catenacci, Vincenzo Norvese (více)Obsahy(2)
Když mafie stojí nad zákonem, nezbývá než vzít spravedlnost do vlastních rukou... Palermo kolem roku 1970. Policejní komisař Bonavia (Martin Balsam) provádí rutinní kontrolu městského ústavu pro duševně choré, který je viditelně zanedbaný. Komisař se rozhodne nad vedením blázince přivřít oči, pokud ovšem okamžitě propustí jednoho ze svěřenců a prohlásí ho za zdravého. Zdánlivá laskavost dá do pohybu nebezpečnou hru s mafií a zatáhne ostříleného policistu do bratrovražedného střetu s dalším ochráncem zákona, idealistickým prokurátorem Trainim (Franco Nero). Propuštěný pacient se totiž hned vzápětí pokusí zastřelit stavebního magnáta, jenž skrze úplatky, vydírání a vraždy ovládá celou metropoli. Vyšetřováním atentátu jsou pověřeni právě Bonavia s Trainim a jak případ pokračuje, odhaluje se hluboká propast mezi jejich chápáním spravedlnosti... Italské kriminální drama patří ke stěžejním dílům žánru poliziotteschi, který vychází z temných akčních a detektivních filmů, avšak s ostrou kritikou vládnoucích vrstev. Damianiho snímek ukazuje ponurou vizi Itálie, kdy organizovaný zločin prostoupil všechny státní složky a zcela zardousil možnost spravedlivého procesu. Hlavní konflikt pak neleží mezi představitelem zákona a unikajícím zločincem, ale mezi dvěma státními úředníky, přičemž oba chtějí dostat mafiánského bosse. Avšak zatímco mladý soudce stále ctí literu zákona, protřelý policista se naděje na jeho odsouzení dávno vzdal a rozhodl se proti mafii bojovat jejími zbraněmi. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (50)
Jak už zaznělo v jednom z předchozích komentářů, tyhle filmy si snad platila mafie, aby ukázala, že bojovat s ní je zbytečné. Na podobné téma mě víc zaujaly filmy Ctihodné mrtvoly nebo Sto dní v Palermu. Tohle sice taky není špatný, má to i pár výborných dialogů ve fotogenických lokacích, ale je tu jeden háček – mě nikdy nebavil Franco Nero. ()
„400 miliard a 59 mrtvých, teď 63. Pustíte si vodu a najednou vám z kohoutku poteče krev, odloupnete omítku a objeví se prst." Nadčasové dílo, ze kterého stále mrazí. Ne že by se u nás běžně zazdívalo a sudy do Orlíku snad už také nepadají, ale korupce na všech stranách.... Jednou z nejlepších scén je slovní duel mezi komisařem a soudcem uprostřed volné krajiny. Bezmoc, zoufalství a právo džungle. V českém dabingu namluvil okresního návladního Vladimír Šmeral - jak příznačné! ()
Dost mrazivé drama marného boje justice s mafií, kde se beznaděj a fatalismus stanou jedním ze základních atributů vyšetřovatelů a bojovníků s touto nelegální organizací. Nejhorší je závěr, kdy prokurátorovi dojde, že chapadla mafie jsou nejen na ulici v podobě vražd a loupeží, ale také v justičním a policejním aparátu. Hodně slušný výkon podal Franco Nero a Martin Balsam. ()
Efektní, působivý a vizuálně velmi silné politické akční drama, eurocrimi, poliziesco - všemi těmito termíny by se dal označit tento brilantní kousek od režiséra kritika, který byl v tomto žánru v 70. letech v Itálii jako doma ("Den sovy", "La moglie pi? bella", "Vyšetřování skončilo - zapomeňte", "Proč je zabit soudce", "Mám strach" atd). Výstižně to napsal Lima, film "nastavující zrcadlo prohnilému kapitalistickému systému". Jak to tady za socíku na tehdejší lidi zapůsobilo, to bych chtěl vidět. Mafie, organizovaná kriminalita, s tím související korupce zasahující až do těch nejvyšších státních míst, neschopnost justice, šedá zóna mezi zkažeností a spravedlností, ohavné a surové zločiny, filozofické debaty neberoucí konce. Ani nevadí, že film není tak akční, jednotlivá akce krásně splyne s trochu komplikovaným, ale jinak velmi vzrušujícím příběhem a je jím tu de facto vyžadována. Ani nevadí, že tu nejsou pro tento žánr mnohé tak typické vykořisťovatelské elementy známé třeba z Di Leových nebo Lenzových filmů (ve srovnání je tento film s těmi dvěma příjemným protipólem, film, u kterého musíte přece jen trochu víc myslet). Prioritní zde je, že je tu vybudován téměř neporazitelný zkažený a zvrácený systém, proti kterému nelze skoro vůbec žádnými dostupnými prostředky bojovat. Obsazení je vynikající. Výtečný Martin Balsam jako frustrovaný policejní inspektor, spíše pragmatického myšlení, který využívá sporných prostředků ve zkoušce v boji s mafií. Naopak mladý Franco Nero (prokurátor), plný ideálů a důkladně profesionální, musí vážit své vlastní svědomí v boji za spravedlnost, aby ochránil svou mravní bezúhonnost. Doporučeno, ve své kategorii jde o mistrovsky ztvárněný a profesionálně natočený film s naprosto úchvatnými hereckými výkony ve dvou hlavních rolích!!! ()
Politika nepatří k mým velkým zájmům, ale politické thrillery z této doby přesto sleduji velice rád a neodrazuje mě ani levicová orientace některých tvůrců. Ale zatímco třeba u filmů Costa-Gavrase trnu napětím i v případě, že předem vím, jak příběh skončí, jsem plně pohlcen atmosférou, vychutnávam si herce a další lahodné tvůrčí ingredience, Damiano Damiani mě už podruhé nechává převažně chladným, jeho film po většinu času pro mě postrádal atmosféru. Damiano nevytvořil až na pár scén k závěru ani kus patřičného napětí, herci (no.. snad s výjimkou Martina Balsama) mi připadali poněkud nezáživní, děj zasazený do policejního prostředí včetně postav až průhledně jednoduchý a výslední dojem z filmu spíše takový... ve jménu čistě účelového nastavení kritického zrcadla. Ale kde chybí působivost, tam chybí pro mě i onen pocit velkého přesahu a přes to vysoké hodnocení vnímám PŘIZNÁNÍ jako spíše průměrný film svého druhu, který mě jaksi nedokázal překvapit. S napětím Vrahů pořádku, tísnivosti Doznání či tajemnou atmosférou Ctihodných mrtvol tohle ani moc nejde srovnávat, tady jsem navzdory slibnému obsahu i jako odpočatý polovinu filmu témeř prozíval. Pokud mi něco přihrálo myšlenku dát nakonec až 3 hvězdičky, tak určitě jsou to velmi zajímavé společné dialogy mezi mladým prokurátorem až s fanatickým uctíváním všeho, co patří pod zákon, a zkušeného stárnoucího komisaře vnímajícího spravedlnost v širším úhlu pohledu. [55%] ()
Galerie (30)
Zajímavosti (1)
- Podle filmu vznikla v roce 1973 v Československu stejnojmenná rozhlasová hra. (Přemek)
Reklama