Režie:
Agnieszka HollandScénář:
Shelley EvansKamera:
David FrazeeHudba:
Jan A.P. KaczmarekHrají:
Mercedes Ruehl, Lupe Ontiveros, Leela Savasta, Vanesa Tomasino, Zak Santiago, Nolan Gerard Funk, Avan Jogia, Tegan Moss, Jorge Vargas, Hrothgar Mathews (více)Obsahy(1)
Známá polská režisérka Agnieszka Hollandová, nominovaná na Oscara za film Evropa, Evropa, natočila ve Spojených státech dramatický příběh mladíka, který se ve skutečnosti cítí být ženou. Eddie Araujo (J. D. Pardo) vyrůstal jen s matkou a své tajemství skrýval i před dvěma sourozenci Chitou a Dannym. Na střední škole se však Eddie rozhodl, že svůj život zásadně změní - přijme jméno Gwen a začne se oblékat do ženských šatů. A když se začne scházet s bývalým námořníkem, vzbuzuje tím stále větší nelibost doma i ve škole a napětí nebezpečně narůstá. Gwenina nesmyslná smrt pak přiměje matku Sylvii (Mercedes Ruehlová), aby se kvůli památce svého nešťastného dítěte stala advokátkou těch, kteří se ocitli ve stejné životní situaci. Tento provokativní televizní film byl natočen podle skutečných událostí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (46)
Nevím jestli se zde vyjádřím správně a nebudu vypadat jako nějaký nepokrokový neandrtálec, možná jsem trochu zaujatý vůči oné menšině, ale já tohle prostě nesnáším. Asi proto jsem to, ale dokoukal. Ano věřím člověk se může narodit s pocitem, že je spíše opačného pohlaví, ale tohle jsou zvrácenosti, nechutné věci, kdy tito lidé veřejně chtějí pobuřovat a nějak se odlišovat. Tento případ ovšem nebyl až tak klasický, těžko se s tímhle setkat. Já se prostě nedokážu zbavit pocitu, že homosexuální vztah je založen z 90% na sexu, ne milování, ale sexu...Teď k filmu - trošku přitažené za vlasy, ale zaujalo, možná mě i trochu nasralo... Hodnocení 3* a 60%. ()
S každým dalším filmem Agnieszky Holland se bojím, že Úplné zatmění bylo buď její režijní nebo moje divácké osvícení, což má za následek, že jsem na její věci pořád zvědavá, ale reprízu Total Eclipse oddaluju, co kdyby ... Holka jako já je, bohužel, jen stín. Na tohle téma si dejte spíš Transameriku - je odlehčenější, ale zavrtá se. ()
S tvorbou Agnieszky Holland mám problém. Udržuje si sice slušný standard, takže její filmografie neobsahuje vyložená zklamání, zároveň mě ale ještě nikdy nenadchla. Nikdy jsem ani na okamžik neuvažoval o nejvyšším hodnocení jakéhokoli jejího snímku. Holka jako já je natočena podle skutečné události a celá kauza, tedy brutální vražda transvestity s následným soudním procesem, představovala obrovský potenciál pro natočení napínavého dramatu s morálním apelem. Bohužel ve výsledku jde o film, který se za pár dní vytratí z paměti, narozdíl od tématicky zpřízněných kousků, jako je Vojákova dívka a Kluci nepláčou, které se mi spolehlivě vybaví i po letech. Poctivé 3* a víc ani ťuk. Celkový dojem: 60 %. ()
Filmový manifest. ()
Zajímavý film o chlapci, který se cítí být dívkou. Jistě, takovéto téma tu už bylo mnohokrát. Za všechny jmenuji např. filmy Transamerika, Kluci nepláčou či Vojákova dívka. Takže tohle téma je už natočeno na několik způsobů a těžko očekávat, že by to někdo natočil nějak jinak. A tak určitě nepřekvapí, že při tomto filmu jsem si vzpomněl i na ostatní výše zmíněné filmy. Ale i přesto paní režisérka Agnieszka Holland přináší do tohoto filmu nový prvek. Příběh o Eddiem (který si začal říkat Gwen) je prokládán soudním jednáním. A tak divák hned od prvních minut ví, že Eddie byl zabit, a tím vlastně končí napětí, protože divák nemusí přemýšlet, jak asi celý příběh dopadne. Film běží stylem, že chvilku sledujeme osudy Eddieho a jeho rodiny a chvilku zase záběry ze soudní síně. A je to prokládáno průběžně, což je nový prvek, který byl do tohoto žánru vnesen. A to je na celém příběhu originální. samotný příběh je triviální a chtělo by se říci stejný jako ostatní filmy o podobné problematice. Pokud bych měl hodnotit příběh samotný, tak ten originalitou neoplývá a je tam ohromně velká podobnost s filmem Kluci nepláčou, prostě kluk žije jako holka, chodí normálně s klukama a neřekne jim, že ve skutečnosti je kluk, a na to také doplatí, stejně jako ve výše zmíněném filmu Kluci nepláčou. A možná paní režisérka Holland tušila, že právě s tímto filmem bude tento její snímek srovnáván, a tak se objevil originální prvek v podobě soudního jednání. Filmu to rozhodně prospívá a právě scény ze soudu jsou oním důvodem, proč dávám čtyři hvězdičky. Koukatelný, ale provařený příběh by sám o osbě na toto hodnocení nestačil. Takže je to za čtyři hvězdičky. ()
Když je kluk chlap a holka ženská od narození, je to terno, ale mezitím je bohužel spousta odchylek, na které si společnost a především rodina, těžko zvyká. U tohoto přesvědčivého televizního filmu (jak jinak, když ho natočila jedna z mých nejoblíbenějších režisérek) mě stejně pořád svádí srovnání s http://www.csfd.cz/film/29419-kluci-neplacou-boys-dont-cry/. Všichni máme v toleranci jakýchkoli odchylek proti normálu ještě velké rezervy.... Ale když přijde kluk první den do školy s namalovanou pusou, to je bez komentáře... ()
Oproti Soldier's Girl nebo některému filmu od Almodóvara poněkud ploché. Za nešťastné považuji především vyzrazení konce příběhu hned ze začátku. Ono to možná funguje u Colomba, ale u tohoto filmu to ke gradaci děje moc neslouží. Z mého pohledu film končí před nejzajímavější událostí příběhu, tedy když se Sylvia Guerrero rozhodla stát advokátkou transsexuálů. Mercedes Ruehl má ovšem pořád ohromné charisma a hlavně její civilní výkon pomáhá uvěřitelnosti a naléhavosti filmu. Nadprůměrné televizní drama, které kdyby bylo o trochu lepší, mohlo být nezapomenutelné. ()
Těžko věřit, že to má na svědomí Agnieszka Holland, ta už sice natočila i větší slátaniny, kupříkladu Třetí zázrak, ale ten alespoň ještě nějak vypadal, zatímco tohle je průměrná, nezáživná televizka srovnatelná svou kvalitou třeba s Amandou Knoxx. Neurazí, ale než to dokoukáte, stejně vyšumí... ()
Hollandová mohla natočit krimi drama, v němž by lineárně odvyprávěla příběh Gwen. Bez přípravy staví diváka před hotovou věc, Gwen je mrtvá a s jejími vrahy probíhá soud. Díky tomu probouzí naši zvědavost, chceme zjistit, proč Gwen musela zemřít. Eddieho první nesmělé krůčky při hledání vlastní identity jsou poněkud oproštěny od emocí, ale Gwen už si získala zcela moji pozornost a udržela si ji až do samého konce. ()
Ťažký film na objektívne posúdenie. Pochopiť obeť dokáže len ona sama a my zdraví jedninci môžeme byť naozaj len radi, že sme zdraví. Ale zároveň sa tu naskytá i otázka, neboli i vrahovia tak trochu obeťami? Každopádne silné dielo, ktoré má čo povedať. ()
Kluci nepláčou, Vojákova dívka - stejné téma, stejné vyústění, ale měla jsem z nich silnější pocit, než z tohoto snímku. Možná proto, že byly syrovější, zatímco Hollandová přece jen zvolila umělečtější formu - hlavně hudbou a četnými flashbecky - a tím oslabila příběh. /24. 7. 12./ ()
Transwoman variácia na Boys Don't Cry, ale po každej stránke v horšom prevedení. Najväčší problém tohto filmu je, že sa snaží obsiahnuť príliš veľký časový úsek. Venuje sa hlavnej postave ešte od jej detských čias a spolu s krátkou stopážou, tým pádom nie je dostatok času na poriadne prekleslenie všetkých vzťahov a situácií. Veľa času sa ešte vyplytvá na vysvetľovanie rôznych stereotypov a klišé ohľadom trasgender menšiny. Takže sa neustále v deji skáče dopredu až príliš rýchlo a na nejaké emócie nie je čas. Čo je škoda, lebo herecké obsadenie je vydarené a fakt sa snažia. Ako niekoľkodielna miniséria by to fungovalo oveľa lepšie. V tomto prevedení film nič nové v tejto tématike neprináša a príbeh sám o sebe nestrhne. 5/10. ()
Silný film. ()
Právě proto, že je to stále pravda a že společnost se stále ještě moc nepohnula...právě proto dávám tu hvězdu navíc do pěti, protože film nefilm, z toho faktu samotnýho se jednomu vaří krev. Každýho, kdo omezuje svobodná práva jiných lidí, bych zavřela do klece jako pokusnýho králíka a píchala do něj injekce, dokud by se nevzpamatoval. Ti, kdo berou svobodu jiným, na svou svobodu totiž nemají právo. ()
----- "Kromě tohoto byl úplně normální.“ … "Normální kluk ?“ ... "Normální dívka.“ ----- Od první minuty budete vědět, jak skončila dívka, která si říkala Gwen … a měla tu smůlu, že se narodila v nesprávném těle. Dostanete možnost nahlédnout do jejího života - a zároveň sledovat soudní proces s jejími vrahy. Je to příběh plný emocí - vyprávěný s citem ... a s pochopením, s jakým se za svého krátkého života Gwen až tak často nesetkávala. Závěrečná řeč její matky v soudní síni mě odrovnala - o to víc, že snímek vznikl na základě skutečných událostí. ()
Příběh o odlišnosti, o ztrátě sexuální identity. O životě člověka, jenž se narodil jako chlapec a cítil se od dětství jako dívka. Společnost nikdy odlišnost nepřijme, stejně jako nikdy nepřijala úchvatnou a krásnou Gwen, jenž pohlavně nikdy nebyla stoprocentní žena. A našla se banda idiotů, kteří museli zjistit, jestli je skutečně žena a díky tomu ji následně utlučou k smrti. To jsou lidské zrůdy, né lidi jako Gwen! (Jejich právník to chtěl hodit na společnost, to byl vrchol!) „Život je takový, jaký si ho uděláme.“ JD Pardo byl neuvěřitelný.. ()
Gwen, tedy Edie svou odlišnost tak nesmyslně zdůrazňoval, že to nemohlo vést než k tragedii.Úsměvně na mě působil fakt, že kluk s umělýma prsama a ptákem chodí s příslušníkem námořní pěchoty, kterého vyhodili za chlast. To jí-jemu ani jednou nesáhl mezi nohy? Já jsem byl v jeho věku daleko kreativnější a zejména, když jsem byl příslušníkem pozemní pěchoty varšavské smlouvy. Nejvíc mi bylo líto mámy tohoto chlapce-dívky, ta to odsrala nejvíc jako samoživitelka, navíc hispánka v štědrém prostředí sociální politiky USA. No a kdo svoji roli nejlépe zvládnul? Tato dáma http://www.youtube.com/watch?v=nyBKt7fifqc ()
No... Že já si vždycky vyberu takhle "složitý", nebo nevim jak jinak to popsat, filmy. Je to rozhodně drama k zamyšlení, šokující, poučné, bezesporu výstřední a zcela určitě zajímavé, i když ne každý bude tenhle film chtít vidět. Upřímně lituji a zároveň obdivuji jeho/její matku, protože narovinu - já bych takový tlak, vyvíjený ze všech stran prostě nedal. ()
"Život je takový, jaký si ho uděláme." ()
Velký doják. Z toho, co se ve filmu dělo, mi bylo špatně. Pravděpodobně na to budu myslet delší dobu. K mojí smůle jsem film nesehnala v originále, to by bylo ještě lepší. Silně emotivní film. ()
Reklama