Režie:
Damiano DamianiKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Riz OrtolaniHrají:
Gian Maria Volonté, Erland Josephson, Mario Adorf, Giorgio Cerioni, Aldo Valletti, Luciano Rossi, Francesco D'Adda, Lina Franchi, Bruno Corazzari (více)Obsahy(2)
Drama policisty, který odhalil příliš vysokou hru svých nadřízených. Ludovico Graziano (Gian M. Volonté) jako neúprosný policista zabředá do korupčních praktik svých kolegů, které mají mnohem hlubší podhoubí než by vyšetřovatel býval tušil. Brzy se octne ve světě plném úplatných státních úředníků, justičních paňáců i pohlavárů mafie. Zločin zarezlý uvnitř státních institucí nenávratně poznamená Grazianův soukromý život. Policista se bude muset na vlastní pěst poprat s vydíráním, chladnokrevnými mordy a v neposlední řadě, atentáty. – Napínavé konspirační drama od klasika žánru poliziotteschi, Damiana Damianiho. (Česká televize)
(více)Recenze (48)
,,TO JE NEPRESTREĽNÁ VESTA, NAVLEČTE SI JU!" ,,NAVLEČTE SI JU SÁM!" ,,JA JU UŽ MÁM." ,,TO JE SMIEŠNE." __ Výborný krimi triler, ktorému dám rád plný počet hviezdičiek. Výborného Volontého v úlohe policajta realistu, ktorý dobre vie, že v skorumpovanom štátnom aparáte je lepšie vedieť menej ako viac dopĺňa postava idealistického sudcu veriaceho v silu spravodlivosti v podaní Bergmanovho dvorného herca Erlanda Josephsona (,,Sudca nemá za potreby ochranku pokiaľ budú mať občania úctu k tomu, čo predstavuje."). Keď sa v druhej polovici filmu po vstupe Maria Adorfa začne celý dej prakticky od začiatku zasmial som sa a vravel si, či si Damiani z diváka náhodou neuťahuje. Možno aj hej, ale napokon sa všetko začne uberať novým smerom so zreteľom na stupňujúcu sa bezvýchodnosť situácie a jej (azda) jediné možné riešenie. Film ponúka prakticky stále aktuálnu tému a pri zmene prostredia a ľahkej úprave deja mi v hlave uviazla myšlienka na prípadný remake. (417. hodnotenie, 42. komentár k filmu) ()
Přes 40 let starý film, který neztratil na kvalitě. Napětí, drama, politika, intriky, smrt. Ani konec nic nezkazil, naopak. Italové zkrátka vždycky uměli točit krimošky. ()
Podobně jako Vyšetřování skončilo - zapomeňte i Mám strach začíná jako ,,celkem normální, ale poctivá kriminálka.´´ Ovšem postupem času jsem se do ní pořádně ponořil a hezky mi určitě nebylo. Místy až geniální paranoidní atmosféra, ale již zmíněně Vyšetřování skončilo - zapomeňte pro mě bylo ještě o fous silnějším zážitkem. Hlavně mělo brilantní dabing, který film ještě vylepšil.. Mám strach má porevuloční se skvělým Cupákem a dobrým Švehlíkem se Schánilcem. Ale žádného dalšího dabéra jsem nepoznal, takové nevýrazné otravné hlasy. ()
Policista má strach! A také nemá žádný zájem bojovat za spravedlnost. Chce si jen trochu vydělat a "se zdravou kůží nějak přečkat do důchodu (gudaulin ****)". Ale takhle to nefunguje, ve válce (byť jen polarizované společnosti) není možno být neutrálem, nelze vyčkávat bez nasazení (viz člověče nezlob se). Vracet kulky je dobré, ale lepší je sám je vypouštět první. Ale jakou šanci má prostý karabiniere proti generálovi. Kolik jeho zkorumpovaných podřízených by musel zabít, než by se k němu dostal? Hodně! A proto se to stává zřídka. A nestalo se to ani v tomto vysoce profesionálně natočeném "poliziesco" nebo spíš už "poliziottesco" Damiana Damianiho. Pozn. Jako obvykle bych rád porovnal tehdejší situaci (byť v Itálie) s nynější u nás (lehké oleje, metylakohol v lihovinách atd.), ale kromě kvantitativní stránky - italských mafiánských organizací bylo méně, ale byly silnější a početnější - mě žádný zásadní rozdíl nenapadá. ()
Vyborne polizzioteschi z ruk rezisera Damiano Damiana. Korupcia v talianskej policii je vyborna tema na film a pre mna sa film stal este fascinujucejsim poukazanim na prerastanie zlocinu s vysokou talianskou politikou. Polizzioteschi je casto o prestrelkach, autonahanackach a o nasili, ale tuna reziser Damiani sa skor sustredil na rastuce napatie, a to dosiahol skutocne bravurne. Dialogy su na urovni, nesklzavaju do priemeru ani v strede a film kupodivu nema v strede ani kuska nudy a zaplatRamzes ani nestraca tempo. Z hercov mi bol znamejsi len Gian Maria Volonte a Mario Adorf /La mala ordina, Via Mala/. Zaver je potom sam o sebe dost masakrozny : 89 % ()
41. Lfš ()
Na něj sází, až zajíkám se. V jejich společnosti den co den krev vrchovatě prolévá se. Vysoce postavené límce špiní. Nařizují zabíjení. Kostky jsou vrženy. Hlavy, co věděly, svrženy na studené dláždění a jejich těla, ihned převezena do krematoria. ()
Já jsem neměl. ()
Damiano Damiani mě před lety zaujal Dnem Sovy. Je to mistr mafiánských story, filmů o beznaději boje proti zločinu, korupci a politice. Toto je velmi slušné, tradičně politické, tradičně italské a velmi napínavé. Je to příběh strážmistra, který je velmi IN a soudce, co věří ideálům. A pak následuje zmarný boj o přežití. Optimismu nečekejte ani kapičku. ()
Tyhle italské krimi mám moc rád. Má to spád, je to zajímavý, záhadný, konspirativní a je tam spousta špíny. ()
Sudca a jeho ochranca robia nadprácu. Pátrajú, vyšetrujú, až dôjdu k najvyšším miestam a to sa nevypláca. Film sa trochu viac komplikoval, ako by mi bolo milé, ale záver bol perfektný. –––– Pane doktore, já prostě všechny ty kulky, které jsou určeny mně, posílám zpátky jejich odesílateli. ()
Překvapivě povedený krimi-thriller, který jsem nejspíš viděla jako dítě a naprosto jsem nechápala, o co v něm běží; nicméně lehký pocit paranoii po něm přetrvával tehdy i nyní po letech, kdy si člověk uvědomí, odkud asi pramení jeho nedůvěra k institucím. Za upozornění stojí role soudce Cancettiho, do které byl obsazen švédský (Bergmanův) herec Erland Josephson. I díky němu byla postava nezkorumpovaného a čestného soudce snáze uvěřitelná. ()
Tradiční italský sedmdesátkový krimi thriller s politickým pozadím, jak je známe. Tenhle je jeden z těch lepších, místy jsem fakt měl problém se nadechnout. ()
Skvělá atmosféra strachu a parádní příběh. Když byl Volonté (mimochodem asi jeho nejlepší výkon) podruhé na stejném místě a odehrávala se ta samá situace málem jsem nedýchal a když se zničehonic objevila jedna postava skoro mě kleplo. Jasných pět. ()
Starý dobrý italský krimi thriller. Tenhle má opravdu co nabídnout. A jak se zdá Mario "Santer" Adorf hraje stejně vždycky padouchy. Tak ani zde tomu nebylo jinak. A obávám se, že prorůstátní organizovaného zločinu do justice a politiky nikdy nebude u konce. Jak už říkal jiný politik, takhle to bude na věčné časy. Do poslední chvíle jsem věřil, že hlavní hrdina přežije. Opak byl pravdou. V závěru filmu, když už bylo téměř vše vyřešeno, jsem si uvědomil, že hrdina jde po ulici nějak moc dlouho. A že se něco musí stát. Stalo se. Mafie nikdy nezapomíná. ()
Už jsem si říkal, jak to ten Volonté zmáknul a že by to jednou mohlo dopadnout jinak, ale ne. Tyhle italský krimošky končí vždycky stejně. ()
Dalši kvalitny Damianiho politicky triler.Ludovico Graziano vezme navonok bezpečnu pracu a to davat pozor na stareho a velmi naivneho sudcu,ktory nesudi politicke procesi.Ale čo čert nechcel nahodou sa do jedneho pripletie a s nim aj jeho ochranca ktory chcel mat len pokoj.Film vynikajucu atmosferu a napätie by sa dalo krajat.Herecke vykony su tiež v poriadku,tak je z toho nadpriemerny film.A je zaujimave že v 70.rokoch mohol dat sudca zavriet porno kino.Inak aj jedna dôležita scena sa na konci filmu odohra v pornokine. ()
V tomhle filmu mi uhranul Volonté a celkově i žánr polizioteschi ! dostal jsem se k tomu na uložto skrz podobné návrhy jako svědek s linem venturou :D no každopádně perfektní film, který doporučuji ! ()
Naivní soudce: „Existuje jiná, vyšší spravedlnost.“ Graziano: „Tak leda v prdeli.“ Policista v podání Gian Maria Volontého má strach, není zbabělec, ale dobře ví, co mu hrozí. Byl svědkem zločinů na nejvyšší možné úrovni (prostě Itálie, politický terorismus a dosti nebojácný Damiano Damiani – docela klika, že se dožil 90 let). Viděl, jak nepohodlní a naivní svědci končívají. Chtěl být maximálně opatrný a nedostat se do jejich hledáčku, ale stalo se – teď je musí všechny přelstít včetně zkorumpovaného soudce Maria Adorfa, jenže mrtvých kolem přibývá (a to dost brutálním způsobem). Filmů na téma mafie prorostlé do nejvyšších kruhů státní správy potřebuji nakoukat víc, tento je špičkový, pozvolný, s napínavou tísnivou atmosférou, divák musí trošku přemýšlet, kdo s kým a jakou hraje hru. Našinec logicky nezná podrobně politickou atmosféru v Itálii té doby (levice/pravice/církev/atentáty… já sama bych ani neodhadla, že je Graziano levičák, i před soudcem je v politických názorech opatrný, jen víme, že pochází z chudého jihu), přidám proto myšlenku z Plazewského Dějin filmu, která není zmíněna v jiných recenzích: „…ze zvláštního přátelství dvou tradičních protivníků, zbožného soudce a policisty-komunisty, vytvořil (Damiani) miniaturní příklad historického kompromisu. Možnost spolupráce křesťanských demokratů s komunisty ve prospěch státu ohroženého chaosem.“ Silné 4*. ()
Spousta výborných scén, ale bohužel také spousta klišé.. Osobně mi byla nejsympatičtější scéna, v níž se starý soudce i policista postavili za spravedlnost bez ohledu na své opačné politické (a společenské) přesvědčení. Bohužel se pak film vyvíjel jiným směrem.. ()
Reklama