Režie:
Pavel HoblScénář:
Pavel HoblKamera:
Jiří VojtaHudba:
Karel KrautgartnerHrají:
František Filipovský, Vladislav Dražďák, Jana Janovská, Miloš Patočka, Naděžda Chmelařová, Miloš Nesvadba, Jiří Vojta, Miroslav Lang, Pavel Beránek (více)Obsahy(1)
Režisér Pavel Hobl se vyznačoval mimořádnou obrazotvorností a u nás položil základy moderní pohádky, která se odehrává v přítomnosti. Zde mu úmysly ještě úplně nevyšly, ale přesto zaujal - vysvětluje, proč je třeba natahovat věžní hodiny. Začlenil sem mravní ponaučení, že protežovat se nemá, jak se ukáže na počínání ředitele, jenž se podlézá synovi vysoce postaveného důstojníka, ale děti, které nemají důležité rodiče, různě šikanuje... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (13)
Tento film by snad prošel jako debit nějakého studenta, ale jako produkt z Barrandova ? Je to jedinečný a naprostý výplod z Bohnic !!! Škoda materiálu, nedovedu si představit tento film jako návštěvník kina ! Padesátá léta vypadala úplně jinak, než se divákům snaží nalhat a překroutit nějaký dement. ()
Tato krásná absurditka si dnes asi moc obdivovatelů nenajde, milovníky starých českých filmů rozhodně potěší. Nejen místní patrioti se pokochají pohledem na malebné náměstí v Hostinném se zachovalým podloubím, monumentální radnicí a mariánským sloupem. Roztomilé jsou i kreslené vstupy Miloše Nolla. ()
Můj druhý Hoblův film a i zde tranzistorák v ptačí kleci, i zde je děj soustředěn na školu a žactvo, i zde se ředitel školy před její budovou netrpělivě připravuje na příchod vzácného příchozího. Souzi žáci, soužky žákyně! To rád vidím: pět hvězdiček od jediného hodnotícho z mých oblíbenců. Naprosto nechápu těch 5 odpadů a 9x jednu ušmudlanou z celkem 28 hodnocení pro tento skvělý hravý filmeček, tak krásně dobový a přece rokem vzniku skoro až neuvěřitelný, nebýt o rok starší Juráčkovy Postavy k podpírání; naopak direktní výpovědí jakoby ho celé desetiletí dělilo od rovněž o rok staršího Až přijde kocour, s nímž má obdobné schéma (městečko, škola, učitelstvo, děti, dospělí, vymykající se příchozí, děti v koalici s magickým elementem jako nástrojem korekce dospělými zkaženého světa). Řekl bych, že opakovaným výslovným upozorňováním na počátek 50. let používá film ony časy také jako srovnávací bázi pro satiru na svou vlastní dobu. V závěru ovšem úsměv tuhne. A učitelka Staňková? ()
Excentrická groteska tvrdě karikující stalinismus s pěkně divokou jazzovou hudbou. ()
Ten film má zajímavou formální stránku a pěknou výtvarnou stránku s obrázky pozapomenutého výtvarníka Jana Brychty (emigrovavšího v r. 1968), ocenit lze i tu na svou dobu asi odvážnou kritiku. Zásadní chybou toho filmu však je, že zdlouhavý, rozbitý a celkově nudný, což nezachrání ani občasné vtipnosti. ()
Mám takový pocit, že tuto grotesku nepovažovali za vtipnou ani v roce vzniku, tím spíše dnes. No alespoň si mohli dělat legraci ze symbolů socialismu, ale její styl se mi nelíbí. Nudná groteskní póza nakonec převáží i řadu pěkných vtipů a šlehů. ()
Přitlačit trošku na pilu a byl bych spokojený. Zbytečně zdlouhavému ději to ubírá na kráse a vyrovnávat to vtipností nestačí. Za originální námět palec nahoru! 40% ()
Jakési filmové leporelo, které nepostrádá dobrých nápadů.První problém je čitelné okouzlení obrazem který převyšuje nad sdělností. Druhý problém je neúnosná stopáž, jakožto 20 minutové dílko by to bylo akorát. ()
Sledovat parodii parodie je čirým utrpením, tohle se teda fakt nepovedlo. Jediné plus lze najít ve statečné kritice poměrů. ()
Kritičnost doby a jisté zesměšňování hlavně vysokých představitelů československé lidové armády je patrná. Ti, co jsou na výši mají hodně navrch a jsou ctěni, zato ten obyčejný člověk je opovrhován. Každá maličkost, každá prkotina může vyvolat konflikt a tak je daleko lepší poslouchat a neúnavně podlézat. Varující je scéna, kdy kvůli zanechání syna generála poškole, přijedou obrněné transportéry s jadernými hlavicemi, nebo vznik neprostupné hranice např. přes polovinu kuchyně, takže obyvatelka bytu nemůže ke sporáku, kde se začal pálit oběd a mnoho dalších absurdních věcí. Celé to vypadá jako narážka na tzv. železnou oponu. Snímek je vyobrazen groteskně a parodicky. Rychlý sled animace, zrychlených záběrů a značně nelogických projevů dává šedesátým létům pořádně zabrat. A to za doprovodu vcelku vkusné jazzové hudby. František Filipovský tu výborně ztvárnil ředitele školy, který pro svůj klid je velice podlézavý a svým vystupováním připomíná stalinistické kázání.Černobílý obraz společně s výtvarným pojetím vytváří zajímavé vyznění celého projektu. Těžko říct, jestli to někoho pobavilo ve své době, ale dnes to zavání až s neskutečnou trapností. Ono už je divné, že takové politické téma bylo vnucováno do dětského filmu. Píši to nerad, ale nakonec je dobře, že je tento snímek zapomenut. ()
Strunu satiry napínali autoři tak silně, až jim praskla a dopadli jako s těmi hodinami. Hvězdička za animaci a kritičnost. ()
Originální a zábavné. V rámci žánru za 4. ()
Tak trochu jiný film, který byl brzo stažen z distribuce za kritiku podlézavosti vůči papalášům. ()
Reklama