Režie:
Christopher NolanKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Hans ZimmerHrají:
Matthew McConaughey, Anne Hathaway, Jessica Chastain, Matt Damon, Mackenzie Foy, Wes Bentley, David Gyasi, Michael Caine, Casey Affleck, John Lithgow (více)VOD (4)
Obsahy(4)
Když se náš čas na Zemi chýlí ke konci, je skupina výzkumníků pověřena nejdůležitějším posláním v lidských dějinách: cestou za hranice naší galaxie, při které má za úkol najít mezi hvězdami pro lidstvo nový domov. (Warner Bros. CZ)
Recenze (3 395)
Bravo! Toto nie je film pred ktorý si kúpite za vedro pukancov a vedzte že ak si ho kúpite nezjete ani jeden. Nolan dokázal urobiť výnimočné majstrovské dielo ktoré široko-ďaleko nemá konkurencie a zas o čosi preskočiť latku, ktorú si už sám dal dosť vysoko. Nikto iný by nebol schopný tak bravúrne podať film s toľkou vážnosťou. To že Zimmer má filmovú hudbu v malíčku je absolútne bez debaty, no čo predviedol tu, ufff... prirovnal by som to k Hitchcockovmu Psychu, kde hudba posunula na nový level už aj tak geniálny film. To že som bol voči filmu skeptický a šiel naň len kvôli menu pri kolónke "réžia" je na facku. ()
Film, který má v sobě obsaženo snad všechno, přes vizuální efekty, výbornou hudbu, emoce, skvělé herce.. Nebudu se zbytečně rozepisovat, nejlepší film roku 2014 a nejlepší sci-fi film jaký jsem kdy viděl! Nolan, McConaughey, Zimmer, ale i Anne Hathaway (kterou moc nemusim) na jedničku a McConaugheymu bych letos za jeho roli přál znovu Oscara. ()
Nemá cenu psát komentář, neboť téměř vše už je tu tak či onak napsáno. Jen mě zaráží jedno - ta očividná adorace Kubricka. Jednak měl skvělou předlohu A. C. Clarka, která do sebe skvěle zapadala a byla mnohem epičtější a pak - měl to štěstí, že byl první. Jakoby se těm, co jdou po vás, nic nepromíjelo. Vlastně mě zaráží i to, jak je tady někdo přesvědčený o vlastní výjimečnosti. Škoda, že se tady nedá reagovat na některé recenze jako třeba na FB. Možná ale, že jsem jako ten střihač, který podle POMOa neví kudy kam. ()
Ještě, že mě neodradil trochu pomalejší rozjezd, protože tento zážitek prostě stál za to. Rozhodně to není žádné "suché" nezáživné sci-fi. Právě naopak, nabízí hezký emotivní příběh v hávu sci-fi. Ovšem někomu to může připadat jako prvoplánové. No, možná, že už jsem melancholik do morku kostí - či co? Ale já jim to všechno sežrala i s navijákem a v závěru jim ještě pěkně poděkovala. Moc se mi líbí zabývat se myšlenkou, cože je tou jedinou důležitou a hlavně neobnovitelnou komoditou v našem životě...? No zatím dávám 4,5 z 5 hvězd! A určitě se těším na další shlédnutí. PS: Nejlepší postavou pro mě byl robotický týpek jménem TARS (a ať žije Minecraft). ()
Interstellar: Do dobré noci neodcházej tiše; Nové sci-fi Interstellar je, jak již ostatně prohlašoval sám režisér filmu Christopher Nolan, poctou blockbusterum tzv. Zlatého věku, které utvářely sci-fi žánr. Není se však třeba bát, že by se jednalo pouze o poctu, která ale není ničím víc, jako tomu bylo například u Singerova Superman se vrací. Nolan se totiž svými vzory nechal ovlivnit v mezích, které filmu prospěly. Některé záběry jsou jak vystřižené z Nolanem obdivované Kubrickovy Vesmírné Odysey a v jiných momentech na vás dýchne trochu Spielberga (který měl film původně režírovat). Nolan ale všeho užívá s citem a rozmyslem a ve výsledku jsou z filmu nejvýraznější jeho osobité prvky (jimiž hýří především v druhé polovině) a samozřejmě jeho smysl pro pointu, kterou po celou dobu natáčení důkladně tajil, aby se jednalo o skutečné překvapení, jak má být. Christopher Nolan využívá též svých nečekaných zvratů (opět zejména v druhé půli), které ale mají delšího a „táhlejšího“ trvání než jeho předchozí filmy jako například často nesmyslně srovnávaný Počátek. Toto „roztáhlé“ trvání ale překvapivě pouze pomáhá vyniknout důsledkům rozhodnutí či činům a ponechává prostor pro prohloubení celého problému, aby ony vlivy nemusel režisér dovyprávět až „im memoriam“. Ve výsledku je tak překvapivě celkové vyznění zvratů mnohem svižnější a energičtější než například u zmiňované Inception, které mimo jiné jasně chyběla řádná citová linka (nebo alespoň ta uvěřitelná). V Interstellaru je toto však vynahrazeno dvojnásobně. S největší pravděpodobností za to lze vděčit bratrovi Christophera Nolana, Johanovi. Ten ve všech svých dosavadních scénářích (i v tom pro seriál Person of Interest) používá vztahy pro to, aby nebyl film tak chladný a sterilní. (Nutno však podotknou, že se nejedná o žádnou „citivou vydíračku“, která by diváka nutila každých deset – nebo méně – minut brečet.) Nolanovi bratři též nezapomínají na své klasické vyprávění Michaela Cainea, které pomáhá jak hlavní postavě, tak divákovi pochopit smysl, jenž celá výprava má. Ovšem, abychom se netočili stále v kruhu (když už tam máme McCoughneyho), nahrazují bratři Nolanovi ono vyprávění verši dystopického básníka Thomase Dylana, které ponáší nikdo jiný než Michael Caine. Dylanovy verše jsou ve filmu použity hned několikrát a vždy je slyšíme v klíčový moment příběhu. Velká slova Velkého básníka zde tedy nejsou použita bezmyšlenkovitě jako „nějaká básnička“, ale jsou umístěna s velkou péčí a rozmyslem stejně jako odkazy na filmy tzv. Zlaté éry blockbusterů (jak ostatně zmiňuji výše). Jelikož není třeba pět chvály na grafickou stránku věci (o to se postarali již jiní recenzenti a na vlastní oči to můžete vidět v kině), podotknu k tomu ono Nolanovi u The Dark Knight Rises vytýkané střídání 30mm filmu a IMAXu, tomu se zde Nolan vyvaroval a prostřihy umožňují ničím nerušný zážitek i těm, kteří se u Povstalého Batmana necítili příliš pohodlně (i když v tomto případě to byla asi jen snaha najít u TDKR nějakou chybu). Interstellar tedy není klasickým „nolanovým“ filmem, jak jej charakterizují režisérovi skalní fanoušci. Je to mezihvězdný film, který posouvá nejen hranice Nolanovy tvorby, ale i celého sci-fi žánru. Za horizont, který doposud ještě nikdo neprobádal. () (méně) (více)
Velké plátno Interstellaru vyloženě sluší a Zimmer zklamat nedokáže, i kdyby složil song k reklamě na pastičku na myši (bude vám připadat velkolepá)....z mého pohledu (bohužel mám schopnost, někdy hodně dopředu, odhalit scénáristovy pochody důležité pro děj filmu - moje indiánské jméno je - Ta, co uhodla konec Šestého smyslu) byl film vcelku předvídatelný, někdy hodně dramaticky vydírá, je zbytečně dlouhý a imho MMc není zase tak úžasný herec......ale u spousty scén se tají dech a rozebírá budoucnost dosti realisticky, prolínání dvou linií vůbec neruší a má i hezké nápady či vtipy...paradoxně jsem nedávno před ním viděla film s podobným tématem Symptom Pandorum , který též není vůbec k zahození...takže proto všechno, je to za pěkných 80sááát ()
80% Jedno se nedá popřít - Nolan každým svým novým režijním počinem tvoří filmový originál. Od skončení skoro tříhodinového výletu do vesmíru uplynulo již pár dní a stále mám smíšené pocity - hvězdičkovou terminologií řečeno - dal bych mu minimálně dvě hvězdičky, maximálně čtyři. Po vizuální stránce krásný zážitek, po hudební ještě lepší. Neskutečné, jak Zimmer dokáže svou hudbou film dokreslit. Těším se až bude soundtrack k dostání. K samotnému obsahu - fanoušci scifi a různých teorií o možném životě ve vesmíru asi budou nadšeni. Přece jen se ve většině odehrává někde mimo zem, řeší se relativita času, černé díry a podobně. Což může být pro člověka, co se v daných věcech neorientuje nebo mu jsou ukradené docela ubíjející a filmový zážitek může srážet. Na druhou stranu je potřeba říct, že film řeší také mnohem víc lidské témata. A tak po dramatické stránce funguje na jedničku, za což určitě také může dobře napsaný scénář nebo dobře zachrané postavy. Děj je pomalý, místy ztrácí tempo a závěr možná až moc překombinovaný nebo naopak jednoduchý, jak se to vezme... Je těžké hodnotit a popsat tento filmový zážitek. Každopádně v kině je to zážitek, byť komentář a popis nemusí vypadat pozitivně. ()
Kdyby chtěl váš kamarád, který nikdy neviděl sci-fi film, rychle zjistit, co sci-fi filmy asi tak obnáší, doporučte mu Interstellar. Má je tam všechny v jednom (kromě nějakýho vetřelce a ET). To je ale asi jediný klad filmu a já ho neocením. Nemám ráda dorty od pejska a kočičky, kde je všechno, co je dobré, ale člověku je potom špatně. Nemám ráda filmy, který mi dvacetkrát omlátí o hlavu lásku k rodině, odpovědnost k lidstvu, slávu obětování se, že sliby se musí dodržet, i kdyby měl člověk do černý díry skočit, lásku že člověk musí brát vážně a podobná moudra. A nemám ráda filmy, kde hudba řve tak, že místy ani není slyšet herce (pravda, takových filmů jsem moc neviděla, pokud někdy nějaký) a volume doprava si vynucuje jakési emoce. Úvod byl předlouhý, se scénami, které byly úplně zbytečné. Dosáhl toho, že jsem se jaksi nenalogovala. Ani na herce jsem se nenapojila - Michael Caine byl pozdě a neměl co hrát a Matt Damon- světlá chvilka filmu- byl pozdě (ale přece:) a přeci jenom na to sám nestačil. Ostatní herci nestojí za řeč - Matthew Mcněco asi bude dobrý herec, ale nějak jsem úplně mimo jeho kouzlo, které údajně má a Anne Hathaway má charisma nafukovací panny. Nejhorší na celé věci je asi zvuk. Nepříliš objevný Zimmer a přepálené "ooosudovééé" hřměním varhan ve mně stupňovalo pocit podrážděnosti a donutilo mě půl hodiny před koncem začít koukat na hodinky. Mohla bych vyjmenovávat jednotlivosti, které mi vadily, ale vlastně to nejde. Mnohem jednodušší bude vyjmenovat to, co se mi líbilo: roboti a doktor Mann. Těšila jsem se na tento film dlouho a poctivě, ale jsem zklamaná. Nebyl ani tak dobrý, abych odcházela z kina v neutrálním rozpoložení. Ale jednu věc pozitivní to mělo: teď už vím, co znamenají ty úkazy, které doma občas pozoruju: straší mi v knihovně kosmonaut ! komentáře: POMO, Tom Hardy, Renton ()
Ačkoliv je ta tříhodinová délka už dost hraniční, tak jsem se u Interstellaru celou dobu bavila. A to ať už mezi klasy kukuřice, mezi hvězdami, mezi vlnami a nebo mezi čímkoliv jiným (a že tam toho je!). Občasné pasivní pasáže jsou doprovázeny úžasným obrazem, takže ani ty rozhodně nenudí. Oproti jiným zdejším komentářům se musím trochu ohradit ve smyslu originality filmu - ne že by zde nebyly použity prvky, které se objevují i jinde, ale stejně mám pocit, že film nějaké inovace přináší (co se týče vybrakování klasických prvků sci-fi žánru, měli bychom se zaměřit spíš na Nevědomí). Příběh byl fajn, ale nedoporučuji ho příliš rozebírat do detailů, protože mám trochu pocit, že tam občas něco skřípe. Přesto se nejedná o nic, co by vyloženě zkazilo celý zážitek. Celkově 83 %. ()
Geniální a komplexní vykreslení lidské povahy v 169-minutovém snímku. Ovšem musím strhnout hvězdu za přeplácanost a celkem podivný a zbytečný závěr. Mimochodem, zajímalo by mě, jestli existuje někdo, kdo pochopil kompletně celý film... ()
Situácia blízkej budúcnosti: matička Zem melie z posledného, ľudstvo už pre istotu nemá z čoho mlieť a navyše vstúpilo do štádia kedy je schopné zaprieť aj vlastnú existenciu. Príbeh spočiatku obklopuje rúško tajomna a strachu z neznámeho, otvárajú sa zaujímavé myšlienky, s postavami sa smejeme, bojíme aj plačeme. Nolan hrá dlhý čas na realistickú nôtu v štýle Gravitácie, lenže už v úvodnej hodine načrtnutými náznakmi nenápadne upozorňuje, akým smerom sa bude film uberať. Po opustení našej galaxie nastáva blocbastrový prevrat s obľúbenými scenáristickými fintami a zvratmi, čím nadšenie mizne spoločne s posádkou. So zmenou štýlu rozprávania všetko dostáva pevný základ a popkorn sneží na míle v takom rozsahu, že po napätím zarazenej zadnice do sedadla si s toľkými pukancami kľudne môžem vyložiť nohy na suseda od vedľa. Predsa len temnej strane vesmíru čoby najzáhadnejšiemu miestu škatuľka nesvedčí a ak sa chcel Nolan priblížiť velikánom žánru iba citovaním alebo pochopením nepochopiteľného, tak sa mu to nepodarilo. Na 3D projekcii si zvlášť nepotrpím, ale Interstallar by si ju zaslúžil, rovnako Zimmer zlatú sošku. Od režiséra Nolanovho formátu ale očakávam viac, tu nedokážem skryť rozporuplné pocity z očividného kalkulu. ()
Zatím Nolanův největší pokus to epicky monstrózní film. A dost povedený. Musel jsem jít dvakrát po pár dnech za sebou do IMAXu a stále toho nemám dost. IMAX je u Interstellaru nutnost, film dostává další rozměr. Velká pochvala Zimmerovi, který posledních pár filmů tak nějak živořil a recykloval. Teď představil špičkovou tvorbu, která až téměř neuvěřitelně přesně zapadne do celého filmu. Nolan se pohlídá produkci, víc věcí raději reálně než CGI. A je to znát. 70mm IMAX scény jsou dech beroucí. Kam všude se mu ty velké a těžké neforemné krabice povedlo nainstalovat je úžasné. Herci tak nějak tradičně parádní. Líbí se mi důraz na ticho ve vesmírů a to i včetně pomalého opětovné komprese v kabině. Konec hodně a poměrně překvapivě emoční, až jsem začal natahovat. Ale ve výsledku pohoda. Po posledním traileru před uvedením do kin jsem začínal být skeptický, což vydrželo i na začátku filmu. Ale od toho co se děj přesune částečně do vesmíru, to je žrádlo. Některé momenty, zvlášť v kombinaci se Zimmerovou hudbou jsou až nadpozemské. Další projekce nutné. Těším se na soundtrack. Nolan, Zimmer i Van Hoytema jsou snad na vrcholu své tvorby, uvidíme co přijde dál. Zatím jednoznačně filmový zážitek roku. ()
V případě Interstellaru bych rád disponoval půlhvězdičkou, protože opravdu tápu mezi čtyřmi a pěti. Nakonec tu pátou nedám a ponechám Nolanův opus náležitě uležet a dozrát, s odstupem času si dopřeji další shlédnutí a uvidím, jak dokáže zapůsobit napodruhé. Film je přes nezakryté inspirace jinými díly svým způsobem neotřelý, přes určitá skřípání logiky působí inteligentně, přes svou velkolepost se nebrání intimnějším rodinným prvkům majícími náboj, a které dokáží být na Nolanovy poměry až nezvykle emocionálně silné a především se opět konají tradiční režisérovy hrátky s divákovým myšlením, byť jej tentokrát poněkud šetří. Obrovský kus práce opět odvedl Hans Zimmer, který svým soundtrackem roku (dovolím si říci), dokonale zasazeným do vizuálního dění, dokázal divácký zážitek posunout o řád výše! Interstellar se skvěle zamýšlí nad situací lidstva vyháněného vlastní domovinou - planetou Zemí, výborně paralelně sleduje dění okolo kolabujícího života na Zemi i vesmírnou cestu za hranici poznání vedoucí k jeho záchraně. Navíc výborně obojí kloubí dohromady. Chtělo však trochu stříhat, více nakopnout dynamiku a trochu krotit charakteristickou Nolanovu chladnost, která zde již mírně zaváněla dosebezahleděností. Některé prvky jsou jakoby navíc, závěrečná část filmu nedokázala přinést řádně zasahující rozuzlení. Herecké obsazení je prvotřídní - Matthew McConaughey je současným hereckým lídrem, Michael Caine je sázkou na jistotu. Anne Hathaway i Jessica Chastain skvěle sekundují a překvapila i mladičká Mackenzie Foy, která se z upířího dorostu mění ve velkou hereckou naději budoucnosti. Interstellar je kvalitní divácký zážitek s jemně kolísavější mírou vtahovačnosti, přesto určité naděje býti výrazným prvkem sci-fi žánru má - to ale ukáže až čas. EDIT: Další dvě domácí projekce se staly intenzivním zážitkem, Intestellar uzrává do nefalšovaného sci-fi kultu a tu pátou hvězdu nakonec přidávám. ()
Piyrszom polowke robil Nolan, drugom jaksi szotek. Inaczyj to nie widzym. Poczontek je klidny, jasny, wszystko idzie bez problemu pochopic. W drugi polowce jakby zjiscili, ze to trzeba jaksi dognac, tak do ni nacpali wszystko a aji raczyj dwa razy. Maglajz proste. Uz dlogo (myslym, ze ani nigdy) zech eszcze po skoczyniu filmu nie byl tak sklamany. Matthewa zech nigdy nimiol rod a zas mie ynym w tym utwierdzil. Jedyno dobro wiec byly roboty, kiere jako jedyne byly do konca smysluplne a wtipne. Zabiery czornej dziury tez som nieskuteczne. Nie wiym ale, jesli bedym miol chync a odwage se na nich podziwac eszcze roz. ()
Tenhle film by se mel jmenovat Gravitace. ()
Interstellar je majestátny film! Možno by sa k nemu hodili aj iné trefné prívlastky, no mne sa najviac páči práve tento. Majestátny! Christopher Nolan urobil šikovnú vec. Sfilmoval jemný vzťah otca s dcérou na pozadí dobývania vesmíru a zároveň výpravnú cestu za hranice našej galaxie na pozadí citlivej rodinnej drámy. Obe roviny sa vzájomne dopĺňajú a prelínajú. Vidno to najmä pri najsilnejších scénach filmu (rozlúčka Coopera s Murph, štart raketoplánu a prehrávanie odkazov po návrate z vodnej planéty). Nolanovi sa podaril ešte jeden výnimočný kúsok. Dokázal maximálne využiť tajuplnosť vesmíru. Tam, kde narazil na limity ľudského poznania, pustil z reťaze svoju fantáziu. V skutočnosti nemáme poňatie o tom, čo sa odohráva v čiernej diere za horizontom udalostí. Nolanov pohľad na toto mystérium je podľa mňa jedinečný (sú to ťažké veci, a preto chápem, že niekomu sa Nolanova predstava môže javiť ako kontroverzná). Dôležitým prvkom filmu je tiež zvuk (prípadne jeho absencia). Dokonale umocňuje zážitok. Burácanie motorov raketoplánu často strieda tajomné ticho nekonečného vesmíru. Všetko výborne dopĺňa tradične perfektný Hans Zimmer. Teší ma, že som si mohol Nolanov deviaty film vychutnať v kine. Netrúfam si tvrdiť, či sa jedná o prelomový príspevok do Sci-Fi žánru, lebo to ukáže až čas. Nech to dopadne akokoľvek, pre mňa bude Interstellar vždy majestátnym filmom! ()
Ten pocit, když vyjdete z kinosálu naprosto oněmění, přičemž vám v hlavě po dlouhé chvíle nevíří nic jiného, než záblesky z filmu. Pocit, že jste viděli mimořádný film… Přesně ten jsem zažil při sledování Interstellaru. Bez většího spoilerování nemohu říci nic bližšího, než se se jedná o velmi kvalitní sci-fi se silným (a nepředvídatelným!) příběhem, výbornými postavami a hereckými výkony a, jako vždy, výborným hudebním podkresem od Hanse Zimmera, jehož hudba výborně doprovází zápletku a dokáže se zarýt do paměti. A vůbec nevadí, že oplývá třeba jen dvěma či třemi jednoduchými tóny. Christopher Nolan prostě opět nezklamal. Pořád dostáváme originalitu podobnou Počátku či spletitost Dokonalého triku. Vůbec nechápu, jak to ten chlápek dělá, ale jeho filmy mě prostě nepřestanou uchvacovat. Opět velmi hluboké, kvalitně natočené a hlavně chytré (!). Chápu, že mnohým může připadat film trošku natahovaný. Já však tvrdím, že naopak místem šetří – kolikrát jsou zde rychlé (ač velmi působivé) montáže, jež shrnují podstatnou část příběhu. Navíc zde mají dialogy postav opravdu své místo. Nejedná se jen o bezduché tlachání, ale o potřebné informace, které potřebujete k úplnému pochopení snímku (který není zase tak úplně jednoduchý). Trailery v tomto případě neprodávali plný potenciál filmu naplno. Dokážu takové filmy ocenit. Filmy, které jsou spletité, dokáží zaujmout a překvapit diváka na takřka 3 hodiny - což se u mě rozhodně povedlo. Dokáži si představit, že se tento film stane jednou klasikou – filmem, který se bude vysílat v televizi v pátky jako velkofilm, po boku takových klasik jako Titanic a dalších. Nemůžu jinak. Možná se nejedná o naprosto dokonalý film (možná je moc dlouhý, možná někomu nesedí rozuzlení …). Já však vím, že zážitek z něj byl takřka bezchybný. ()
Pár věcí uniklo buď mně nebo Nolanovi. Jeho silně citelný rukopis mě udržel v pozoru celé 3 hodiny, ale chyběl tomu ten moment vyrážející dech, který se vždy v průběhu Chrisova filmu objevil dříve nebo později. Scénář měl asi pár děr a tak se film snažil upoutat různými epic momenty za každou cenu. Matthew je nicméně skvělý a tento rok má životní formu :) PS. Po dlouhé době jsem ze Zimmerova soundtracku neposadil na zadek ()
Neskutečný IMAX zážitek, u nějž bude potřeba další projekce. Christopher Nolan natočil fantastické promyšlené sci-fi, u něhož jsem nekroutil hlavou a cítil jsem z něj tu silnou osudovost. Excelentní McConaughey mě opět přesvědčil, že je to v dnešní době jeden z top herců, protože takhle hrát, to je na Oscara. Celkově je obsazení výborné a nikde mě nezklamalo. Hudba úžasná, ve filmu skvěle funguje a graduje. A co taková dobrodružná cesta vesmírem? Ta mě pohltila svoji epičností a nádherným ztvárněním. Co se všech teorií týče, nejde ve filmu nic nepochopit, neboť je to krásně polopatě vysvětleno. Závěr výtečný a já nemám jedinou výtku. Děkuju Nolane a prosím, abys nám v budoucnu natočil další skvost. ()
To, že Nolan je poněkud jiná liga, jsme už věděli. Tak nějak jsem ho ale považoval za režiséra, který nešlápně vedle především kvůli tomu, že prostě nikdy nic neriskuje. Na dobře promazaném stroji složeném ze svých věrných kumpánů, postavil základy úspěchu i tentokrát, ale svým pojetím, tématem a hlavně ambicemi předčil veškerou svou dosavadní tvorbu (čímž nechci nijak hanobit jeho předešlé filmy). Dnes už si troufám tvrdit, že po letech se o něm bude mluvit jako o legendě, podobně jako třeba o Kubrickovi, kterému tímto filmem složil poklonu. A co se mě týče, Interstellar je od dob Kubrickovy Odysey tím nejpůsobivějším science-fiction, které se dostalo na filmové plátno. Ano, je to smutné, ale je to tak. Až Christopher Nolan a jeho tým dokázal, že za vizuální dokonalostí nestojí pouze pěkná digitální produkce, ale především tvůrčí duch a poctivá práce s modely, kulisami a reálnými sety. A že ty nejlepší herecké výkony podají herci až ve chvíli, kdy jim jsou dopřány adekvátní podmínky, ne prázdná místnost se zeleným pozadím. Třeba zatleskat především Matthewovi a Anne za emocemi nabité ztvárnění svých postav, nicméně poklonu si zaslouží všichni. Zimmer opět předvedl proč je momentálně špička mezi hudebními skladateli a předhodil nám úžasně zkomponovaný soundtrack, který nádherně podtrhoval všechny scény; ve vypjatých situacích mě málem zvednul z židle. Mám v hlavě asi 4 scény, které se díky kombinaci všech těchto faktorů navždy zapíšou do historie kinematografie. Jak už to u Nolana bývá - opět vytvořil tu správnou recepturu, opět zůstává na pozici dosud nechybujícího režiséra a už teď se můžeme ptát s čím proboha přijde příště. Ještě bych rád zmínil, že Interstellar byl první film, na který jsem šel do kina 2x a druhá projekce mi přišla ještě lepší naž první, protože člověk se už nemusí soustřeďovat na technické aspekty příběhu a může se nechat unést tou emocionální jízdou. 10/10 ()
Reklama