Režie:
Jozef BednárikKamera:
Milan DostálHudba:
Karel SvobodaHrají:
Daniel Hůlka, Lucie Bílá, Leona Machálková, Jiří Korn, Pavel Vítek, Richard Genzer, Jan Révai, Tomáš Trapl, Martin Pošta, Renata Drössler, Adéla Šeďová (více)Obsahy(1)
Předposlední hudebně dramatické dílo Karla Svobody Dracula mělo premiéru v Praze 13. října 1995 s Danielem Hůlkou v titulní roli. Muzikál vznikl na námět románu Drákula irského spisovatele a divadelního kritika Abrahama „Bram“ Stokera (1847–1912), kterého se však drží jen velmi volně. Děj se odehrává ve středověku, 19. století a v neurčité blízké budoucnosti. Na počátku Draculovo vojsko drancuje kraj, lidé hledají spásu v klášteře, kam posléze vtrhne i Dracula. Kněz se snaží zabránit rabování, ale když v jeho náručí umírá potulný mnich, vyřkne nad Draculou kletbu a odsoudí jej k věčnému životu a touze po krvi. Po úspěšném uvedení muzikálu v Praze následovala Bratislava, Prešov, Moskva, Gdyně, Basilej, Tecklenburg, Antwerpy, Soul, lichtenštejnský Blazer a německý Rostock. Zhlédly jej už miliony diváků. K úžasnému úspěchu ještě přibylo více než 300 tisíc prodaných nosičů s nahrávkou muzikálu. V roce 1996 muzikál natočila Česká televize, která zprostředkovala dílo dalším divákům. Šlo pravděpodobně o největší životní muzikálový úspěch skladatele Karla Svobody (1938–2007). Takže i při současné televizní repríze je nesporně nač se těšit. (Česká televize)
(více)Recenze (104)
Vizuálně velkolepé, nadčasové a srovnatelné se zahraničními muzikály, hudba a choreografie je skvělá a pěvecké výkony naprosto excelentní. Ovšem trochu mi to přišlo, jako kdyby se mi líbil obal knihy a styl psaní, místo toho aby si mě spíše získal obsah. Nějak mě to nezasáhlo, emoce se nedostavily a občas jsem se i nudil. Každopádně jak říkám, řemeslně je to opravdu obdivuhodný muzikál, který sklidil úspěch naprosto právem. ()
Coppolova svérázná verze příběhu nejslavnějšího nabodávače byla posunuta ještě o kousek jinam, než jak to kdysi pan Stoker vymyslel, ale vzhledem k výsledku nelze tento krok hodnotit negativně. A podobně je to s Danielem Hůlkou - i když je to fakt tragéd (viz jeho majstrštykózní předělávka Girl, You'll Be A Woman Soon....brrr), k jeho hlasu je (respektive aspoň bylo) třeba mít jakýsi respekt. Základním kamenem úspěchu českého Draculy je ale naprosto famózní hudba Mistra Svobody. Podobně jako u Fantoma Opery nikdy nezůstanu u toho, abych si poslechl jen jednu skladbu. Nějak se to prostě vždycky stane...;) No a pak tu jsou samozřejmě ještě taneční vystoupení, jimž vévodí tři úžasná krvavá stvoření. I když by se mi líbila vznosnější výprava a drobet jiná stylizace především posledního dějství (nebo časového období, už si vážně nepamatuju to členění), takto silnému dílu nemůžu dát míň než 80%. A jsem přesvědčen, že Dracula je jedním z představitelů doby, kdy ještě bylo třeba na muzikálech opravdu hodně, hodně, hodně makat, než se s nimi vyšlo na veřejnost. Takový Monte Cristo mě opravdu nebere... ()
Nezapomenutelný český muzikál, který jsem měl to štěstí vidět na vlastní oči celkem třikrát (včetně posrané nové verze z roku 2009). ()
Úvodem mi dovolte poděkovat té dobré duši, kterou napadlo tady oddělit starou a novou verzi. České nebo počeštělé polistopadové muzikály jsem viděla přesně dva a hodlám u toho setrvat, protože z ostatních se osypávám už po ukázkách, v případě letos občankou obdařeného Draculy ale musím říct, že ať už si o představitelích myslím cokoli, faktem zůstává, že tady odvedli kus profesionální práce a trio Svoboda-Borovec-Hes se postaralo o hodně působivý zážitek. Nová verze je už kromě ódy na nevkus a veletrhu marnosti akorát smutným dokladem toho, že nehryzneš dvakrát do jedné tepny a rychlokvašky jsou fajn v láku, ne na jevišti. ()
Ten příběh se rád vypráví s důrazem na první český muzikál, jakoby Svobodův Dracula přišel na pole neorané. Ale pravda je klasicky někde úplně jinde. V českém prostředí jsme si zvykali na fenomén muzikálu hned po válce díky úpravě V+W Divotvorného hrnce, v 60. letech přichází česká variace na West Side Story v podobě karlínských Gentlemanů a muzikál začíná být oblíbenou alternativou mladých ke klasické operetě, která se dlouho drží v povědomí publika, i když není oficiálně v oblibě. A za normalizace už jsou toho plná divadla, zejména v regionech. Hrají se takové klasiky jako Loď komediantů, My Fair Lady, Kiss me Kate, Chicago, Oklahoma... Ten porevoluční průlom je více ve znamení původního českého muzikálu, ale nikoli objevení žánru jako takového. Nicméně vzpomínka na první nastudování Draculy v Kongresáku je pořád živá a show je neustále aktualizována, kostýmy, novou scénou, koncertní verzí a pořád je co poslouchat. Všechny výrazné osobnosti 90. let tím muzikálem prošli, i když u některých jako u Genzera se tomu už ani nechce věřit. Blondýnky dostávaly za odměnu Adrianu/Sandru, brunetky Lorraine. Hlavní role udělala Hůlku a zapomenut byl Landa. A i když časem došlo na Svobodovo vyčerpání, obliba muzikálů Monte Cristo a Golem zůstala velmi při zemi, tak Dracula je pořád vítaný s otevřenou náručí. "Šašku! Jak pot či slina i krev je jen tekutina, a proto vždycky poteče." - "Máš se nač těšit, člověče." ()
Skvělý muzikál s fascinující hudbou Pana Karla Svobody… jediný dobrý muzikál na české scéně! Po zhlédnutí nové verze z roku 2009: Mám vesměs stejné pocity, jako uživatelka kiddo. V době, kdy jsem to viděl poprvé a byli tam opravdoví zpěváci a zpěvačky, to pro mě byl zážitek. Dnes bohužel tam o zpěváka skoro nezakopnete. No, ten Hůlka se ještě drží… Ale jinak to je bída. Absolonová nesahá Bílé ani po její neposlušné tenisky, v momentě, kdy začal zpívat Tomáš "mám pěknou jizvu, protože jsem se naparoval, že jsem slavný z jedné soutěže" Savka jsem slyšel Karla Svobodu, jak škrábe na víko od rakve a řve: "Co jste to kurva udělali!" A o tom, že Nývltová nemá na Machálkovou, se nemá ani cenu zmiňovat… Z úcty k verzi z roku 96 zde nechám stejné hodnocení, ale kdyby zde byla možnost hodnotit 09, tak to hodnocení by bylo sakra jiné… ()
Karel Svoboda byl zkrátka mistr a je ho veliká škoda. Melodie, které za svůj život napsal, jsou chytlavé a neskutečně působivé i po letech. Muzikál Drákula je toho zářným příkladem. Ocenit se musí také pěvecké výkony Daniela Hůlky, Lucie Bílé, Jiřího Korna a Tomáše Trapla. Buď navždy proklet, Drákulo! ()
Jediný živý muzikál, který jsem viděl. Jediné z něj, co mi opravdu utkvělo v paměti byly Krvinky, jinak vše, co se mi snad i původně líbilo, bylo léty omílání a kopírování, totálně spláchnuto na hnojiště dějin. Ale ze sentimentu a lásky k experimentům dám 3* ()
Skvělý Hůlka, ale žánr muzikál neuznávám.!!! ()
Boha jeho. Jak tohle muže někdo nazvat - naprostá muzikálová klasika - ? Je pravda, že Drákula byl mezi prvními tzv. muzikály, které nebyly převzaty. To mu nelze upřít ale jinak? Konec byl peklem, kdy jsem si přál aby mně už konečně taky něco raflo do krku. Odchovanci americké klasiky a Karlína tuhle show musí nutně protpět. Nejhorší je, že celá řada socialistických hitmakerů a jiných zombie co postupně vylézají ze svých práchnivých kutlochů zjistila, že se na tom dá slušně vydělat a tak se zhudebňuje (tvoří muzikály) prakticky na vše... těch pár co zkrachovalo byl už takový shit, že i český všesnesoucí konzument této komerce to odmítl... Kde je náš vkus? * ()
Pocinaje uvodni pisni jsem se zhluboka nachla a zatajila dech. Celou dobu jsem si vychutnavala naprosto dokonale ztvarneni Draculy v podobe Daniela Hulky. Nemohli vybrat nikoho lepsiho. Uzasny projev, rev i zpev. Lucie Bila jako Lorrein naprosto excelovala. Leona Machalkova ve sve dvojroli take zazarila i prosto, ze nejsem zrovna jeji obdivovatelkou. Sel mi mraz po zadech pri jejich zpevu. Mistr Svoboda je mistrem sveho dila a to bezpochyb. Dokonale tahle tony a vybery pisni jsou uzasne pro vynikajici zpevaky. Zrovna pri tomto stylu pisni se pozna, kdo umi a kdo zaostava. Naprosto me nadchla scena a kulisy, vyborne zpracovane. Nesmim opomenout Jiriho Korna, ktereho nejvice obdivuji v roli saska, opet dokonaly umelec. Tento muzikal je zcela preplnen uzasnymi a velkolepymi zpevaky. Priznavam, ze Genzer me ve sve roli rozesmiva, ale snazim se to brat vazne a i ten svou roli ztvarnil dobre, to se musi uznat. Tento muzikal me ocaroval uz v mych detskych letech a to se asi casto u deti nestava, takze si myslim, ze to svou kvalitu jen dokazuje. Kdyz dilo koncilo, ani jsem nedutala a plne pozorovala, co se deje, jak to dopadne, jak to ztvarni a jak budou zpivat. Nadherne dilo a ja stale nekolik hodin pote porad nevydechla uzasem. Pro me kult. Kdybych mohla dat vice nez pet, udelala bych tak a bez rozmysleni. PS: moc nechapu, proc v roce 96 jsou fotky z roku 2009 ... ()
Vidět tento muzikál až dnes a jen v televizi, bylo by mé hodnocení diametrálně odlišné... Tohle dílo nedosahuje žádných extrémních kvalit, ale ze své návštěvy živého představení v Paláci kultury si pamatuji, že zážitek byl tehdy dechberoucí. Jozef Bednárik dokázal vystavět vizuálně úžasný spektákl, který musel zasáhnout každého. Ano, bylo to především o efektu, bylo to povrchní, postrádalo to jakoukoliv hloubku, byla to jen jednoduchá zábava pro masy, ani Svobodova hudba nebyla nijak původní, ale byl první z řady původních českých muzikálů nové éry a takovou optikou si zaslouží být hodnocen... ()
Mí nejbližší a známí mě často označují za (ne)kulturní hovado a neznaboha – možná oprávněně, ale já prostě nemám čas ani moc příležitostí, abych se „napravil“. Divadla i lepší kina jsou od nás na kilometry vzdáleny a popravdě svůj volný čas raději trávím jakožto náruživý cestovatel mimo svůj domov a poznávám svět, nebo se dívám na filmy pěkně z pohodlí domova. Díky youtube jsem však využil možnost shlédnout tento mnohými označovaný „nejlepší muzikál“ a trochu jsem si rozšířil své obzory. Já moc na opery, muzikály a divadelní hry nejsem – ale nelituji času, který jsem tomu věnoval. Doba kdy si Hůlka nebo Genzer ještě přes své báchory viděli na pindíka a sklízeli zasloužené uznání, už je sice dávno v tahu, ale jako celek se mi tento muzikál docela líbil. Hlavně tedy co se textů interpretovaných písní týče. Machálková, Bílá a Korn taky ostudu rozhodně neudělali a čert vem, že se známým příběhem to má společného jen velmi málo. Hlavně když se lidé v „sále“ bavili. I já to přežil ve zdraví (i když po letech a z domova) a to je hlavní. Možná někdy v budoucnu najdu odvahu i na novější verzi… ()
Nejlepší původní český muzikál. Tím mám na mysli tradiční brodwayovské pojetí muzikálů. ()
Dracula to je kult českého muzikálu. Jako malá jsem to měla nakoukaný, naposlouchaný a jako velká jen nevěřícně kroutím očima, že mě to už natolik netáhne. Btw. Hůlku jsem nenáviděla a nenávidím do dnes... ()
Musím dát 5 hvězd, protože toto dílko jsem viděla naživo. Já viděla hrát Leonu Machálkovou a Magdu Malou. Ale ta tu není napsaná a ještě to myslím hrála Ivetka Bartošová. ()
Draculu jsem viděla naživo kolem roku 1996-7. Nikdy (snad kromě Landova Krysaře) mě žádný muzikál tolik neoslovil. ()
Zase jednou něco českého, za co bychom se nemuseli stydět ani ve světě.* (* Pomineme-li obvyklé strasti při překladu libreta.) Velkou měrou na tomto je podepsán stage design a kulisy. Smekám tedy před ak. arch. Danielem Dvořákem. Nebylo by však moc na co koukat, kdyby prostor mezi všemi těmi velkolepými kulisami byl prázdný, takže za zmínku stojí i všichni herci a herečky, kteří zdatně zpívají a tančí. Stejně jako jsem viděl v Kleopatře, zde máme také postavy, které se během vystoupení téměř nezastaví - krvinky. Smekám tedy i před trojicí Berna-Kolva-Šeďová a jejich výdrží a pohybovými dovednostmi. U nich je také vidět, jak je evidentně esteticky příjemný bílý makeup s červenými očními stíny. Ale to věděl už Macphisto. A věděly to i bojovnice Kyoshi. Muzikál by však byl nic bez hudby a slov, ty se povedly na jedničku, prakticky co věta, to nějaký ten rým, hudební motivy se vesele opakují a navzdory třem různým časovým érám nezní nikdy, že by tam nepatřily. ()
Muzikál z něhož číší čiré emoce a gotická atmosféra a Lucie bílá je zde naprosto nezapomenutelná! ()
Muzikál je pro mě příšerným žánrem, teď už na ně nechodím, nicméně Drákula se mi kdysi dávno (jako pubertální holce) líbil. Většina muzikálů mě ovšem irituje, zdají se mi pokleslé, nudné a protivně naivní. ()
Reklama