Režie:
Luca GuadagninoKamera:
Mario AmuraHudba:
Lucio GodoyHrají:
María Valverde, Geraldine Chaplin, Letizia Ciampa, Primo Reggiani, Giulio Berruti, Alba Rohrwacher, Claudio Santamaria, Elio Germano, Marcello Mazzarella (více)Obsahy(1)
Syrově emotivní avelmi otevřený film Melissa P. byl natočen podle senzačního celosvětového bestselleru. Čtrnáctiletá Melissa se cítí osamělá, zanedbávaná rodiči a smutná z úmrtí milované babičky. A tak prostor ke své seberealizaci nachází v sexu. Neuvěřitelně riskantní sexuální dobrodružství, do kterých se tato moderní Lolita pouští a jejichž podrobnosti si zapisuje do deníčku z ní postupně dělají neohroženou svůdnici - chvílemi plnou vzrušení, chvílemi plnou trýzně. Melissa P. přináší znepokojující pohled na skryté stránky života dospívající dívky a poodkrývá tajemství lidských tužeb. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
Melissa P. to u mě po celou svoji délku měla jak na houpačce. Chvíli mi trvalo než jsem si na znepokojující vyprávění patnáctileté (ne)šťastně zamilované dívenky zvyknul. Od mé netečnosti k ději se tak tu a tam postupně objevily scény, které vedly až k naprostému zaujetí právě probíhajícího. Evropskou produkci mám rád stejně jako skutečnost, když to režisér divákovi příliš neulehčuje. Ten tak rozehrává velmi intenzivní záležitost, která může děkovat především hlavní představitelce. V době natáčení osmnáctiletá a nesmírně talentovaná María Valverde má vzhledově něco jak z Julie Delpy, tak i trochu z Kate Winslet. A ta třetí mi vypadla.. ()
Filmová adaptace skandální novely "100 colpi di spazzola prima di andare a dormire" mladé italské spisovatelky Melissy Panarello (alias Melissy P.) mě ani po druhém zhlédnutí neoslovila. Ostatně domnívám se, že problém už je v samotné předloze - Melissa Panarello ji vydala v 19 letech a formou deníku se v ní otevřeně vyznává ze svých sexuálních zkušeností. Což sice v autorčině rodné Sicílii zapůsobilo jako skandál, knihomol ze západní Evropy však nad takovou knihou musí zívnout nudou. Lze dnes proboha ještě napsat knihu o sexu, aby to někoho šokovalo? Vše, co se v knize (a filmu) odehrává, nijak nevybočuje z rámce klasické pornoprodukce či ženských erotických fantazií. A že je hrdince "jen" 14? Ech, najděte si někde, kolik bylo Shakespearově Julii nebo Nabokovově Lolitě. Ten film stojí a padá na výkonu talentované Maríe Valverde, která je zde okouzlující, jak jen může být. Bezpochyby je to zajímavá role a herečka si ji užila, film samotný ale za mnoho bohužel nestojí (a ostatně samotná Melissa Panarello s ním taky nebyla dvakrát spokojená - snad proto, že její kniha byla více explicitnější v popisu extrémních sexuálních scén). Celý ten film mi přišel strašně povrchní co do psychologie postav i zdůvodnění jejich motivace. V některých momentech se dokonce blíží až jakési telenovelové prostoduchosti či harlekýnovskému kýči, podobně jako jiný rádoby šokující snímek "Deník nymfomanky" z r. 2008. Film trpí i absencí výraznějšího děje a celkově ho hodnotím jako strašně slabý, celé je to takové nemastné neslané a prostě nijaké. Ke srovnání s Melissou P. mě napadá tematicky podobný celovečerní debut "Smrt panen" Sofie Coppolové z r. 1999, který se rovněž snaží nahlédnout do mysli dospívajících dívek. Daří se mu to ale pronikavěji a osobně mě zasáhl nesrovnatelně víc - Melissa P. je jen takové příjemné polechtání, které po většinu stopáže nudí a jako divák si z ní neodnesu víc než vzpomínku na tělesné půvaby představitelky hlavní role. ()
Citlivá dívka, kterou její matka nechápe a snad i proto se vrhá po hlavě do všelijakých sexuálních zážitků, jen aby sama sobě (i ostatním) cosi dokázala. jak jinak, nakonec je zoufalá a vše pochopí, až když už si prošla hlubokým lesem. Co měl mít tento film za poselství? Souhlasím s tím, že Melissa P. generalizuje a svým způsobem uráží všechna děvčata s osobními a dalšími problémy a stejně tak dehonestuje pubertu jako životní etapu. To ale nic nemění na docela působivém hereckém projevu. Jenže co jako.. Bavíte mě, přátelé, těmi komentáři typu "Film až příliš věrně zobrazuje realitu" :D Ale no tak, vytáhněte si tu hlavu z ****** ()
Poněkud rozporuplné drama zmatené italské puberťačky, která se potácí mezi sobeckými „hřebci“ a milující, leč nechápavou matkou, jenž ji připraví o jedinou chápavou náruč patřící rebelantské babičce. Na jednu stranu jsem čekal výraznější psychologii a obraz života, na druhou stranu tu byla působivě depresivním způsobem zachycena Melissina frustrace a naivita její sexuální rebelie. Samotné scény sexu byly až mrazivé. Syrové, neeroticky natočené a především vyvolávající mimořádně intenzívní pocit ponížení. Herecké výkony sice občas sklouzly do artového klišé „tupý pohled do blba,“ za zmínku však stojí výborná Geraldine Chaplin jako babička a také María Valverde, která je nejen opravdu nádherná holka, ale také schopná herečka, která film svým způsobem celý táhla. ()
Nezaujalo! Scenár a príbeh ako taký nebol zlý, ale nejako obzvlášť ma to nechytilo. V podstate bežná naivita mladých dievčat, ktoré sami seba presvedčia, že je niečo úžasné, napriek tomu, že je to absolútny nonsens. Príliš ľahko ovplyvniteľná a bez sebakontroly, k tomu súkromný denníček z ktorého sa stal časom verejný - to nikdy nemôže dopadnúť dobre. Zopár pekných dialógov medzi Melissou a jej babičkou, trošku dramatickosti a zaujímavých scén, no a krásna María Valverde v hlavnej úlohe... Tak to je akurát tak na 2 hviezdičky. ()
Galerie (18)
Zajímavosti (2)
- V čase 03:28 vidieť na ľavej strane v odraze sklenených dverí kameramana. (GTS_PUNK)
- Přestože Maria Valverde trénovala italštinu několik měsíců, nebyla moc dobrá, a proto byla předabována. Útěchou ji může být to, že se mohla nadabovat do španělské verze filmu. (Cheeker)
Reklama