Režie:
Ruggero DeodatoScénář:
Gianfranco ClericiKamera:
Sergio D'OffiziHudba:
Riz OrtolaniHrají:
Robert Kerman, Francesca Ciardi, Perry Pirkanen, Luca Barbareschi, Salvatore Basile, Carl Gabriel Yorke, Ruggero Deodato, Paolo Paoloni, Luigina Rocchi (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh, který vám bude vyprávět tento film, se skutečně stal. Do pralesů Jižní Ameriky odjíždí čtyřčlenná skupina mladých reportérů, aby natočili unikátní záběry s domorodci, kteří se ještě nesetkali s bílým člověkem. Podaří se jim nalézt kmen údajných lidojedů, kteří však o bílé návštěvníky nejeví přílišný zájem. Mladí reportéři se je proto pokusí vyrušit z jejich poklidného života. Tento film je nevhodný pro osoby mladší 18 let, protože obsahuje autentické záběry kanibalských orgií, které se tehdy opravdu odehrály. (Vapet Production)
(více)Recenze (636)
Mno.. nejsem žádný aktivista, ale to zabíjení zvířátek - to bylo přeci jen moc. Šokovat lze i jinak (viz jiné části filmu). Přesto jde rozhodně o zajímavý počin, který není pro slabé povahy. ()
Nářez podle zkutečné události,brrrrrrr ()
Jako malej smrad taky viděno poprvé na VHS :D No když jsem to viděl poprvé, tak mě to dost šokovalo a stejně jako u filmu Záhada Blair Witch jsem tomu věřil. Fakt jsem uvěřil tomu že hlavní protagonisti byli sežráni kanibaly :D Ono to je fakt skvěle udělaný, záběry vypadaj fakt autenticky a já byl z toho tenkrát posranej :D A k tomu ta hudba Rize Ortolaniho je pěkně děsivá. Dneska už ten film na mě tak nepůsobí ale pořád mě to hodně baví. Jediný co nerad ve filmu vidim je ta velká želva zabitá zaživa, to je fakt hnus. Měli jí aspoň nejdřív střelit do hlavy aby se netrápila, jediný mínus na tomhle filmu jsou ty zabitý zvířata, jinak je to masakr a gore efekty jsou na tu dobu slušně udělaný. Scéna s napíchnutou ženou na kůlu je moc dobře udělaná. Zvrácený, nechutný, brutální, odporný :D Skvělej soundtrack. Rozhodně je tohle nejlepší film o domorodých kanibalech jakej jsem kdy viděl. Deodatova klasika osmdesátých let. ()
Je libo čerstvě nakrájené zadní? mozeček nebo čerstvou želvu? není problém...nejvtipnější je opravdu ta hudba, toto je klasika... ()
Film plný krásných, ale drsných záběrů podmalovaných optimistickou hudbou Rize Ortolaniho. Film, ze kterého se vám udělá zle. ()
Realita ci fikcia? Niektore zabery su fakt tazko rozpoznatelne. Moze to byt dobre nasnimana fikcia, ako aj ulomky zaberov, ktore si niekto naozaj prezil na vlastnej kozi? Tazko povedat. Je vsak potrebne odsudit nechutne zabijanie nevinnych zvierat (hlavne ta korytnacka ma bude este dlho matat), u tych som si 100% isty, ze trpeli skutocne a nie len trikovo pomocou ludi od stabu. Prva polovica je slabsia ako ta druha, kde sme svedkami niecoho podobneho ako v Zahade Blair witch. Autenticka kamera, strach, les, podivnosti, krvave orgie.. Tazko hodnotit. Tri, ale blizsie ku dvom - 50%. ()
Odmala jsem se prakticky mohl dívat na co jsem chtěl. Teda porno mi rodiče nedovolovali, ale nikdy mě nijak neomezovali v násilných a krvavých filmech. Takže mi násilí ve větší formě než malé nevadí. Samozřejmě jen to fiktivní-filmové. Jinak jsem zapřisáhlý pacifista a humanista, ale Cannibal holocaust je jediný film, který mě dokázal znechutit a to jsem viděl krvavější filmy. Tak čím se mu to povedlo? Rovnou přiznávám, že jsem prostě skočil distributorům na jejich taktiku s pravostí záběrů (tak samozřejmě ta zvířátka jsou tam opravdu porcována) a opravdu jsem se cítil zvláštně, když jsem se díval nä to ,,pravé" znásilnění a kuchání lidí. Celou dobu jsem si říkal, že to musím vypnout, ale nedokázal jsem to a jen s němým úžasem jsem sledoval dění na obrazovce. Jedná se o velice originální film, který ukazuje, že Záhada Blair witch zase tak originální není. Režisér ke krvavému dění vybral velice odlehčenou hudbu, která kontrastuje s filmem a nemohl jsem se zbavit dojmu, že se hudba i dění na monitoru vysmívá. Hodnotím jako několik lidí tady nerozhodnutých pro odpad, nebo 5* takže dávám 3*. ()
Tvůrci nemají nejmenší ponětí o žánru "horor". Za to však mají pozoruhodný dar, jak divákovi nastolit ty nejodpornější zrůdnosti, co kdy vznikly. Zapomeňte na titulek "film" a vše co s ním souvisí. Toto je vrchol totální špíny lidské rasy. Sadismus, hyenismus, zakrnělé myšlení, zkrátka kompletní zvrácenost, která se na vás nepochybně podepíše. ()
Ve své době skandální snímek vydávající se za autentický dokument o masakru cynických reportérů natáčející v dalekých pralesích Jižní Ameriky. I přes opravdu tvrdou a nepříjemnou podívanou je jediná autenticita v mordování živých zvířat, jinak se jedná o standardní kanibalský horor, kterých ve své době vznikalo v itálii několik do roka. Tento je rozhodně nejlepší z nich. ()
Těžko hodnotit, v každém případě scéna s porcováním želvy za živa je jedním z nejsamoůčelnějších a nejzvrhlejších okamžiků co jsem kdy ve filmu viděl a jen dokazuje co za psychopaty se na tomhle snímku podílelo. Jak už bylo zmíněno v několika komentářích, stále se najde dost a dost prosťáčků (neřkuli kreténů), kteří se s vámi budou do krve hádat že jde o autentický, dokumentární film. ()
Samoúčelne brutálna a primitívna úchylnosť toho najväčšieho kalibru. Normálne mi vo filmoch násilie vôbec nevadí a občas si nejakú tú úchylnosť skutočne vychutnám, ale tento film som dopozeral len kvôli objektivite hodnotenia. No, úplne objektívny však nemôžem byť ani teraz, pretože tento film ma maximálne znechutil. Ako ho mám vôbec hodnotiť? Jedno sa mu rozhodne nedá uprieť a to tá autentickosť, ale ako ju režisér Ruggero Deodato dosiahol, o tom sa mi veľmi ťažko hovorí. Áno, ide mi o tie ohavnosti páchané na úbohých, nevinných zvieratách. Neviem, či niekedy pochopím, prečo vôbec tento film vznikol, neviem, či niekedy pochopím skutočné zámery tvorcov, neviem, či niekedy pochopím, ako môže mať takýto film 61 % na najväčšej celosvetovej filmovej databáze. Jedno však určite viem a to, že z hlavy už tento film v živote len veľmi ťažko dostanem von. A to je veľmi smutné... ()
No tak ťažko hodnotiť tento film. Na jednej strane tu je možno nejaké poslanie o ľudskej chamtivosti a o tom, že človek je pre slávu ochotný spraviť čokoľvek a najlepšie sa predáva násilie ale pochybujem, že to bolo autorovým zámerom. Za zmienku stojí určite hudba. Pri brutálnych scénach znásilňovania alebo útoku kanibalov je často pustená hudba ako zo starých talianskych komédií. Režisér sa snaží o čo najväčšiu autenticitu, čo sa mu aj vďaka dokumentárnej kamere darí ale zachádzať do takých extrémov ako zabíjanie živých zvierat je naozaj choré (obhajovať sa tým že išlo o potravu pre domorodcov mi príde nedostačujúce). Je teda Cannibal Holocaust ešte stále film? Nie je to už snuff? Medzi odpadom a umením je niekedy len tenká čiara a to kam tento film zaradíte je na len vás. ()
Těšil jsem se na "nechutný a brutální" film, jak tu většina lidí píše. A co jsem dostal? Pár nechutných scének (pohříchu málo na to, jak moc se o tom mluví), trochu brutality a záběry na přírodu. Trochu drsnější National Geographic. Že někdo rozřeže želvu, to je mi úplně jedno, to mi nevadí. Vadí mi jiný věci: pseudofilozofická poselství by si měl každej tvůrce narvat hodně hluboko do tělních otvorů a podpálit, to byla jediná věc, z který mi v Cannibal Holocaustu bylo na blití. Ale hlavně - (a teď budu parafrázovat Lionela Trillinga): "Zdráhám se tvůj film označit jako nudný, protože ohodnotit něco, co chce být divoké a šokující, jako nudné, je samozřejmě docela snadný a konvenční trik. Chtěl bych však, abys mi věřil, že si opravdu myslím, že nudný je." To je problém, proč i přes pár povedených scén z hodnocením výš nepůjdu. Možná jsem měl vysoká očekávání, nevím. ()
Velice těžko uchopitelný snímek a tím zároveň těžko hodnotitelný. Na straně jedné bezchybně zachycené střetnutí dvou kultur navlečené v dokumentáristyckém kabátu tak dokonale, že místy má člověk opravdu husí kůži a neuvěřitelný pocit autenticity. Na straně druhé vše až příliš brutální i krvavé a v celkovém dojmu bez výsledku, v divákovi zůstává chaos míšený pouze s pocitem hnusu. U Cannibal Holocaust lze tedy těžko z jistotou říci kam přesně směřuje a na co přesně chce poukázat, z filmařského hlediska má nespočet kvalit at již ve zmiňované autenticitě tak i v celkové atmosféře, ale zároveň nedává divákovi žádný prostor ke ztotožnění z jedinou postavou a najít v tomto filmu nějaké to světlé místečko je prakticky nemožné. ()
Dá sa to hodnotiť z dvoch pohľadov. Jeden je čiste komerčný, kde sa Deodato vyžíva v brutalite a násilí, o čom vlastne hovorí aj názov filmu. Druhý pohľad je o človeku, čoho je schopný, ktorý nepozná mieru v ničom. Dokumentaristickým spôsobom natočený snímok pridáva na intenzite vnímania. Prečo však vznikol takýto film je otázka. ()
Velkolepá performace, dovedená do až nechtěného maxima se zmizelými herci a banem v šedesáti zemích. Přitom nic kdovíjak brutálního ve filmu nevidíme (ačkoli samozřejmě falocentrická společnost hůře přijímá onscreen useknutí bělošského penisu než cool sexy naražené domorodky na kůlu), zato celou sugestivitu vytváří tehdy atypický přístup doslovného found footage, kdy ve výsledku toho příliš z finálního masakru nevidíme, leč v nepříjemně dlouhých a zastřených záběrech pochytáváme elementy vykosení štábu dementů, jejichž předchozí motivace jsou prapodivně nesmyslné, přesto však hrůzu nahánějící. Přesah tohoto přístupu demonstruje Deodato přibližně v polovině snímku, ve kterém nám promítne skutečné záběry poprav kdesi v Africe a přitom přesvědčuje, že se jedná o nahrané situace, mimo jiné také pokuchá pár skutečných zvířat a celé to zaobalí do klasické detektivní formy a jejích vyjadřovacích prostředků. Velká škoda, že v balíčku byl přibalený i kus klasické italské filmařiny a jejího příšerného herectví či zkanibalováníhodná muzika, která se zatoulala z nějakého chlupatého porna, ale zase se člověk může opřít o to, že nekouká na nějakou výsostnou intošárnu, ale na bezskurpulozní výlet do světa filmařské svobody. ()
Samoúčelná brutalita - zabíjení zvířat, znásilňování kůlem... Celý film sledujete něco, při čem se vám zvedá kufr, nic víc se v tom hledat nedá. Těsně před koncem vám pak autoři alibisticky sdělí, že to mysleli jako alegorii současné společnosti, ve které se všichni chováme jako kanibalové. Přiznám se, že právě tenhle konec mě odpudil snad ještě víc než vše, co se odehrálo v minutách před tím. I když je to natočeno technicky velmi dobře, obsah je úplně zcestný. ()
Narozdiel od Pasoliniho SALO kam by som mohol doslovne skopírovať hodnotenie užívateľky Rex Mundi, v prípade KANIBALOV sa prikloním k Deodatovej obhajobe. Samozrejme, že neschvaľujem zabíjanie zvierat (a v tomto filme si ho sadisti a úchyláci užijú bohužiaľ do sýtosti), no musím oceniť filmársku zručnosť a režisérsku invenciu, ktorá sa presadila dávno pred BLAIR WITCH. Navyše všetkým milovníkom aj odporcom tohto filmu odporúčam ultralacné DVD, ktoré obsahuje veľmi poučný a obsažný film o filme. A čo ma zaráža viac než mrzačenie a zabíjanie zvierat ? Je to skutočnosť, že spomínané DVD (napriek prístupnosti od 18 rokov) si v bežnom novinovom stánku može kúpiť každý školáčik. Nuž, slovami klasika: "To za našich mladých čias nebývalo ... ". (20.10.2005) ()
Jako chovatel želviček :-( 55% ()
Italský tribunál zařídil svým naivním přesvědčením, že film Cannibal Holocaust používá skutečně autentické záběry, dílku Ruggera Deodata nehynoucí slávu. Ano, ten film je legenda. Většině filmových nadšenců se pod aurou tajemna představí nelidsky násilné scény, především se zvířaty (je jich požehnaně), ale neustálé tvrdošijné tvrzení typu - "Tohle je nejdrsnější film" mi přijdou trochu zcestné, jelikož Deodato sám dva roky předtím vyzkoušel divákův žaludek a dle ohlasů o tolik menší humus nevytvořil. Nejde přitom ani tak o míru násilí, ale o jeho dopadu na emoční a citovou stránku diváka, což je zde dosaženo obzvlášť vychytralou formou. Kanibalové dnes těží hlavně ze své vlastní kultovnosti. A taky nápaditosti, uměleckostí bych to zrovna nenazval, ale geniálně angažovaná hudba a revoluční nápad v podobě dokumentárního pojetí stojí zato. Se scénářem je to horší: Rádoby filozofické myšlenky působí vzhledem k nevyjasněnému chování postav trochu hloupě a herecké výkony jakbysmet, ale nudit se nebudete. S předchozím obeznámením byste ani neměli příliš trpět u vyloženě cenzurních scén, jen je třeba se připravit. Ale o "Nejdrsnější film" se určitě nejedná. To je jen bublina, která zařídila i ono idiotské zakázání filmu v asi 50 zemích, když sadističtější filmy, o nichž se člověk ale za celý život nedozví, si můžou cestovat všude po vesmíru. Deodato vytvořil hnusný film a podstrčil ho mainstreamu, to je jeho síla, ostatní hnusné filmy k mainstreamu ani nedohlédnou. ()
Reklama