Režie:
Sacha GuitryScénář:
Sacha GuitryKamera:
Marcel LucienHudba:
Adolphe BorchardHrají:
Sacha Guitry, Marguerite Moreno, Jacqueline Delubac, Roger Duchesne, Rosine Deréan, Pauline Carton, Pierre Labry, Elmire Vautier, Gaston Dupray (více)Obsahy(1)
Retrospektivně vyprávěný příběh profesionálního podvodníka (hraje ho sám režisér Sacha Guitry) je zajímavý zejména stylem podání příběhu. Film je celý vyprávěn hlavním hrdinou, který zpětně s nadhledem komentuje důležité události ve svém životě- od dětství, kdy mu zemřeli rodiče, přes setkání s důležitými ženami, přáteli i nepřáteli, až k počátku své zločinné karéry. (ČSFD)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
"Áno, bol som nažive, pretože som vykradol pokladňu." Veľmi netradične pojatá komédia, zaradená do zoznamu 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. Jej netradičnosť spočíva predovšetkým v tom, akým spôsobom je vyrozprávaný príbeh hlavného hrdinu, jedného nadmieru šikovného podvodníka. Rozpráva ho retrospektívne sám hlavný hrdina, pričom je počuť iba jeho hlas, ktorý akoby komentoval nemý film, odohrávajúci sa na obrazovke (plátne). A napodiv to funguje veľmi dobre, nikdy by som neveril, že ma môže takýto na pohľad banálny spôsob rozprávania totálne pohltiť do diania. Dej sa odohráva v priebehu zhruba 40 rokov (začína sa pár rokov pred začiatkom 20. storočia) v atraktívnom prostredí Paríža a Monaca. Prekvapivo výborne tu funguje aj humor, na ktorom som sa perfektne bavil (poriadne ma zaskočil už čiernohumorný začiatok s otravou hubami a vládne moja obľúbenkyňa La Contesse Beauchamp du Bourg de Catinax so záľubou v rozdávaní hodiniek). Je to nadčasové dielo, ktoré obdivoval aj môj obľúbený režisér François Truffaut. "Človek, ktorý nemíňa svoj príjem, prerušuje rytmus života zastavením toku peňazí a na to nemá právo!" ()
Po Foolish wives z rokov 20tych tu máte znova Monte Carlo z dôb dávno minulých. Znova je tu podvodník a znova mu držíme palce. Guitry ma zaujal okrem tu spomínanej formy ešte prevlekmi, možno aj pri tomto filme sa inšpirovali tvorcovia Ružového Pantera. Ono je to na jednej strane úplne mŕtvolny film, pretože je absolútne statický, keďže sa jedná iba o opis pomocou voiceoveru, na strane druhej vďaka strihu pôsobí nesmierne dynamicky. Trochu to pripomína formou Rampu z rokov 60tych, ale s humorom. ()
S klasickou francouzskou elegancí a vtipem napsaný scénář... tedy vlastně jde o filmovou verzi teprve rozepsaného životopisu slavného podvodníka. Film je natočen opravdu svižně a Sacha Guitry je sympaťák... bohužel mě osobně nesedla neustalá přítomnost hlasu vypravěče... během půlhodiny mě jeho časté vstupy iritovaly... Díky tomuto přístupu se však dá na film koukat jako na němý, dodatečně dodabovaný... jakoby Guitry improvizoval... Rozhodně originální dílko, které stojí za zhlédnutí. ()
Na Román podvodníka jsem mrkl ze zvědavosti, protože je to jedna z mála klasických francouzských komedií zařazena v (i zde propagované) knize „1001 filmů, které musíte vidět, než umřete“, a také že si tohoto filmu cenil Pierre Tchernia, který se o něm v jednom rozhovoru vyjádřil jako o inspiračním vzoru pro svou Doživotní rentu, pokud jde o doprovázení příběhu napříč léty vypravěčem, i s vypůjčeným nápadem krátké úvodní retrospektivy ze současnosti do minulosti pozpátku. Podle Tcherniova vyjádření si humorný příběh ve filmu přímo vyžaduje podobné postupy, aby diváci byli do vyprávění pohlceni a současně věděli, že sledují „pouze“ příběh, nikoliv realismus. Inu, budu jeho teorii věřit, neboť Tcherniovy sedmdesátkové komedie na mě skvěle fungují a zejména v Doživotní rentě si s mluvícím vypravěčem náramně vyhrál, propůjčil mu během filmu několik podob a okořenil množstvím vtípků. Stejně kladný postoj v tomhle směru už žel nedokážu zaujmout k Románu podvodníka, který je často tolik naplněn nekonečnými voiceovery (kdežto první trvá snad 15 minut!), až mám pocit, že se Sachovi Guitrymu na svou dobu novátorský nápad příliš vymkl z rukou. Dnešním pohledem se nemohu ubránit dojmu, že mj. právě v nadměrném používání mluveného vypravěče už tato komedie hodně zestárla, ač dojmu jistého zestárnutí jsem se nevyhl ani u pár jiných scén. Našlo se pár nápadů, které mě pobavily, např. přehlídka převleků hlavní postavy v hale, pak mě potěšila i scéna ze šantánu se zpěvačkou, aneb autentické hudební vystoupení v takto starém filmu mě dokáže upoutat skoro pokaždé, ale skvělé pasáže se pro mě často střídaly s těmi, kde jsem se buď trochu nudil nebo vnímal hodnotu primárně historickou. Rád bych viděl časem od Guitryho víc, tak snad tohle nebyl přímo strop jeho tvorby. [60%] ()
Skutečně příjemné překvapení.. Zaujmě netradiční forma. Po celou dobu je děj vyprávěn a komentován hlavním hrdinou, který tak filmu udává tempo (a že občas vypráví skutečně zběsile rychle). Ve filmu se objevuje velké množství různých experimentů, pokusů o inovaci filmového vyprávění a zajímavých nápadů.. Co se samotného příběhu týče, tak ten nabízí spoustu absurdního humoru i zajímavých podvodnických vychytávek, to vše podáno velmi svižně. Docela příjemný průlet životem jednoho člověka v 76 minutách :) ()
Reklama