Režie:
Denis DercourtScénář:
Denis DercourtKamera:
Jérôme PeyrebruneHudba:
Jérôme LemonnierHrají:
Catherine Frot, Déborah François, Pascal Greggory, Clotilde Mollet, Christine Citti, Jacques Bonnaffé, André Marcon, Martine Chevallier, Frédéric Moulin (více)Obsahy(2)
Náhoda a arogance jí vzaly smysl života. Zbyla jí jen pomsta. Pro dvanáctiletou Melánii znamená hra na klavír smysl jejího života. Velmi pilně se připravuje na zkoušky na konzervatoř. Pravděpodobně by před komisí neselhala, kdyby předsedkyně, známá klavírní virtuózka, si při zkoušení nevyřizovala své osobní záležitosti a nevyvedla malou nezkušenou dívku ze soustředění. Rozhozená Melánie nedokáže zahrát skladbu tak, jak si ji nacvičila, a u zkoušek propadne. V tu chvíli ztratí smysl svého života. Po letech se Melánie opět setkává s klavírní virtuózkou, která je sice na vrcholu kariéry, ale psychicky velmi labilní. Melánie získá místo jako její asistentka. Nadešel čas pomsty. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (41)
Stačilo len krátke stretnutie Melánie s Ariane, ktoré v tej jej malej blonďavej hlavičke zasialo zrnko pomsty. Mala to výborne premyslené, ale mala aj poriadne šťastie, že všetko pekne klapalo a zapadlo do jej plánu. Páčilo sa mi to jednoduché, čisté spracovanie. Herecky tiež dobré a o muzike nemá cenu rozprávať ... klasika. ()
Opravdu zvláštní film, celou dobu jenom řeči a zase řeči, pomalá pomsta, nenápadná dívka a k tomu klavírní hudba ... tento film mi připadal nudný a ne moc zajímavý ...avšak na druhou stranu hraje příjemná pomalá hudba a vše se odehrává jedním pomalým směrem .... osobně sem se musel opravdu snažit abych neusnul ...Celkové hodnocení: 30% ()
Najít v dnešní době francouzský film, kde je vše zásadní řečeno mlčením, kdy v jednom pohledu je více citu, emocí i vášně než v milionu slov už není tak snadné jako za starých dobrých časů, ale přece, přece se občas takový film najde a když se najde, tak pak je to mazec. Originalita v detailech, mistrovské herecké výkony, zejména Deborah Francois mě utkvěla v hlavě a nevypadá to, že v brzké době udělá mé hlavičce pá pá. Hudba zde ještě více zvýraznila nevyřčený fakt, že nemusí být potřeba velkolepých reklamních kampaní a počítačových efektů, že může stačit upřimný pohled do lidské duše, aby se příběh stal silným, jedinečným a nezapomenutelným zážitkem. ()
Když se prosté přepínání programu v noci, kdy se vám nechce spát, překlene v nález příběhu, nad kterým přemýšlíte i nadcházející ráno a pořád vám nemůže dát pokoj. Film, u kterého tak nějak pořád nevíte, co nastane v příští chvíli, protože možnosti mají hlavní hrdinky nepřeberné. Znamenitý kousek se skvělou hudební linkou. Tak ráda bych dala plné hodnocení. Žel, něco tomu přeci jen chybí. Snad jsem se plně nevyrovnala s tím, že jsem si obě hlavní postavy, ženy, zamilovala, ale ani jedna z nich nedošla klidu, by právě naopak. P.S. Znamenitá, neuspěchaná kamera, skvěle vyvážený scénář a příjemná, promyšlená režie. ()
Velmi komorní drama natočené s velkou profesionalitou. Dercourtův dvorní skladatel si dal velmi záležet a téměř se přiblížil Cosmovi. Dercourtovi neodpustím ani drobné zaváhání, zdá se mi totiž, že v něm roste následovník Lelouche s citem pro lásku, drama i hudbu. Proto poněkud povytahuji obočí nad nelogičností a především nepravděpodobností scénáře. Ale záhy jej stahuji zpět a rochním si v kvalitě atmosféry. A kochám se tím, že tohle není primitivní americký brak, v němž musí být vše explicitně dáno pro pochopení i blbými. Tady se hodně mlčí a dívá. Od dob Facky jsem si nemyslela, že ještě někdy uvidím takovou hru pohledů, jakou v ní předvedla Anička Girardot s Lino Venturou. A ejhle, je to tu. ()
Reklama