Režie:
Vadim PerelmanScénář:
Emil SternKamera:
Paweł EdelmanHudba:
James HornerHrají:
Uma Thurman, Evan Rachel Wood, Eva Amurri Martino, Brett Cullen, Gabrielle Brennan, Oscar Isaac, Jack Gilpin, John Magaro, Molly Price, Zachary Booth (více)Obsahy(1)
Diana se stala před lety svědkem přestřelky na střední škole, při které zemřela její kamarádka. Nyní žije s pocitem viny, že může za její smrt. (oficiální text distributora)
Recenze (106)
Po většinu času se jedná o celkem obstojnou výčitkárnu a variaci na šílené střelce se Sophiinou volbou. Uma Thurman a Evan Rachel Wood hrají dobře, přepínání v čase taky funguje a děj docela svižně ubíhá, takže v mých očích měl film našlápnuto na solidní čísla. Jenže to by tu nesměl být konec, který Perelman totálně podělal, vytvořil mi v hlavě zmatek a film mi znechutil, takže jsem ani neměl zájem zjišťovat, jak to tedy jako bylo. Velká škoda. 50% ()
Srdce prý je nejsilnější sval, ale nezáleží na úhlu pohledu? Není z jiného ten nejkřehčí ? Film vypráví o dvou kamarádkách, které si v jednu chvíli řešily holčičí věci a ve druhou si musely vybrat - život nebo smrt s tím, že život pro jednu = smrt pro druhou. Protože v průběhu filmu sledujeme jakožto dospělou jen jednu, myslíme, že víme. Konec ale napoví, že TO nebylo pointou, a přiměje přemýslet - o alternativách, rozhodnutích, svědomí. Občasná šlápnutí do sentimentu a téměř kýče měla v sobě ale zárověň i jakousi čistotu a poctivost ... A mě to dostalo. 4,5 *. ()
║Rozpočet $13miliónov║Tržby USA $303,439║Tržby Celosvetovo $7,236,846║ nezvládnutý projekt, kde okrem zle poskladaných udalostí ktoré idú mimo zmysli diváka, vôbec nechytia svojou rozhýranou prezentáciou, dosť kazí aj povrchnosť výkonu Umy Thurman, nakoľko našťastie to dosť zachraňuje herečka Evan Rachel Wood, ktorá ďaleko lepšie vedie svoju postavu, sklamanie /40%/ ()
Tohle mě docela hodně překvapilo, jelikož sem k tomu přistupoval trošku s odstupem a i na začátku si mě to moc nezískalo, ale s přibývajícím časem se film fakt nádherně rozjíždí, je neustále zajímavější a napínavější, četnost flashbacků se zdvojnásobuje a člověk už jen čeká na perfektní, ale čekaný vyvrcholení, který ale nakonec dokáže taky překvapit. Film v podstatě vypadá dost tuctově, ale díky výborný a zajímavý režii a stylu natočení tomu tak rozhodně nakonec neni ()
Perelman si hraje s barvičkami a sebevědomě postává lehce za hranicí kýče, ale švih svému filmu nepropůjčí ani na minutu. Pocit viny je i přes krátkou stopáž neskutečně protahovanou sbírkou nepříliš záživných událostí, kterou když prokouknete před konečným vyústěním, nezaryje se vám pod kůži ani co by se za nehet vešlo. ()
Zajímavý film. Děj je podáván velmi lehce, je poklidný jako jarní jezírko, na nějž dopadají teplé paprsky jarního slunce. A když se do něj zadíváte a spatříte zářící odlesky od hladiny, probudí to ve Vás příjemné a hřejivé pocity. Takto na mne zapůsobil. Hlavní linií není jakkoliv složitý, zamotaný či šokující příběh s propracovanými charaktery. Je to vzájemné prolínání životů jedné dospívající dívky, která zažila otřesný a nezapomenutelný zážitek, a mladé ženy, které se tyto události neustále vracejí a ona se s nimi snaží vyrovnat. Evan Rachel Wood je zde tak neuvěřitelně nádherná, působí jako anděl, a svou jedinečnou krásou "magicky" zapadla do podobně, vzletně laděného zpracování. Nebýt jí, nejspíše bych šla s hodnocením níže. Uma nepředvádí nijak fenomenální výkon, ale do své role dobře zapadla. Hornerova hudba je příjemně podbarvující. Kromě Evan si mě ještě zcela získala kamera. Jakoby snivě se nechá unášet celým filmem a spoustě scén tak dodává specifický nádech a kouzlo. Záběry na květiny, oblohu nebo třeba okouzlující záběr na Rachel, kterak pozoruje akvárium. A jakkoliv byly líbivé, nepocítila jsem z nich žádný kýč či sentiment, jak někteří píší. Jen jakoby čistý, příjemný vánek, provoněný lehkou vůní jednoho mládí. Jediné, co můj poetický rozlet na křídlech tohoto díla zabrzdilo, byl jeho závěr. ()
Je to děsivý příběh ... silný děj, psychologický ... ()
Podle komentářů vidím, že to spousta uživatelů nepochopila. Jestli vám po shlédnutí konce připadá, že nevíte, která bije, přečtěte si původní název filmu :-) Ten český je hloupost, je vidět, že naši milí distributoři zhlédli jenom trailer anebo jsou taky úplně blbí. Ať je to jak chce, mám vážný problém s Umou. Bez ní bych filmu byla schopná dát pět hvězdiček, ale ten její trpitelský pološílený výraz po celou, zdůrazňuji - CELOU dobu filmu? Myslela jsem, že mi z toho hrábne taky. Opravdu špatná herečka. Každopádně myšlenka filmu o rozhodnutích, která děláme a jejich důsledcích se mi líbila a Evan Rachel snad ještě víc :) S Umou už mimochodem nechci nikdy nic vidět, protože má zřejmě talent úplně zazdít veškerý potenciál filmu. Kromě toho mě opravdu nebavilo věčné opakování scén. Jinak je to zajímavý kousek, který určitě stojí za shlédnutí. ()
Rádoby zamotaný příběh, snažící se být na konci co nejintelektuálněji zaobalen tak aby měl divák v hlavě ultimátní zmatek, přičemž je závěrečných několik minut místo úderné katerze nesnesitelně dlouhá reklama na nesmysl nemajíc hlavu ani patu. V začátku relativně solidně budované intimní drama o traumatizované ženě se postupně propadá stále víc a víc do bahna, ze kterého ho nevyhrabe ani pohledná Uma Thurman, natožpak pubertální Evan Rachel Wood. Snaha být zajímavý se tentokrát opravdu nepovedla. ()
Malebné záběry, pozvolně plynoucí obrazy, zajímavé téma, ale divák neustále v očekávání. Kyjevský rodák Vadim Perelman nevynáší soudy nad jednáním svých postav, nikam nespěchá, ale jakmile se kolečka osudu náležitě rozhýbají, divákova pozornost zintenzivní. Pocity viny, nejistota, svědomí, odpovědnost.. tak právě to dennodenně prožívá profesorka Diana McFee, která před lety při krvavém masakru na střední škole stála tváří v tvář smrti. Stejně jako hrdinka Perelmanova předešlého snímku (ceněné komorní drama Dům z mlhy a písku) se i ona ocitla v těžké životní situaci. A i ona se pohupuje na rozladěné struně deformovaných lidských vztahů a nepevné základy ji provázejí prakticky celý život. Jenže jsme ve vodách psychologického dramatu a moc, moc mi tu chyběl hlubší emoční náboj. Stejně jako silnější herecké výkony většiny zúčastněných (Umě, přiznejme si, sluší ráznější role). Jako kdyby do projektu neustále někdo shora zasahoval a neponechal režisérovi volnou ruku. Nesporně naopak potěší devítinásobný držitel oscarové nominace, skladatel James Horner a na duši náležitě pohladí i stále zajímavější kamera polské školy Pawla Edelmana (nasnímal hudebního Raye nebo Polanského Pianistu). The Life Before Her Eyes své kouzlo bezpochyby má, jen si cestu napovrch dere překvapivě těžce!! *** a krapet navíc.. ()
Jestli někomu stačí dvě krásné děvy (ne, nevypadlo mi písmenko), uhlazená kamera a snaha o vyvolání pocitu viny, pak je to asi vynikající film. Pokud byste však rádi viděli nějaké rozumné rozuzlení, či logickou pointu, která by tomu všemu dávala hlubší smysl, budete zklamaní. S Umou a Evčou bych si dal rande kdykoli a kdekoli, ale až zatoužím po pocitu viny, pustím si pro příště záznam ze schůze poslanecké sněmovny. I když ta také nikdy nedojde rozumného rozuzlení, o logické pointě už vůbec nemluvě... ()
Docela na houby, když celou dobu střádám argumenty, kterýma film sestřelit, a on mi je předposlední scénou všechny rozbije. Veškerá nesmyslnost a vycucanost se chce jaksi ospravedlnit, ale co naplat, když špatné uchopení silného tématu naprosto děsivě ničí režie a střih, když se tu skáče v časech co 5 minut a když postavy nejsou vystaveny obyčejným situacím, (v nichž by mohly vyjevit svůj charakter, ale pouze těm vrcholně dramatickým, jichž se povážlivě kupí a spíše nudí, než aby vzbuzovaly nějaké emoce) a tak jsou mrzutě ploché... To se pak se nedá o katarzi mluvit ani vzdáleně. Český překlad aspoň méně spoileruje. ()
jen málo filmů mě dokáže opravdu intenzivně vtáhnout do děje a zanechat silní emotivní prožitek... a i když byl závěr tak trochu nad rámec mého chápání, jde právě o jeden z nich... 90% ()
TV/// Obsazení 6/10 Děj 5/10 Atmosféra 7/10 Prostředí 6/10/// +Evan Rachel Wood, místy napětí -prolínání obou dějových rovin je hodně nevyzpytatelné, ten závěr jsem vůbec nepochopil/// Hodně jsem se těšil a to nejen na obě herečky ale i na film samotný. Jsme však trošku rozpolcen a mám z děje smíšený pocity. Poutavé to bylo. Evan hrála dobře ale Uma mě moc nepřesvědčila. Možná to bylo postavou. Závěr to však celé pohřbil. Nemám chuť přemýšlet o tom jak to vlastně bylo a co se teda nakonec stalo. Asi to chápu, ale potřeboval bych si o tom s někým promluvit :-)/// Celkem 57%/// ()
Je to jeden z lepších filmů běžné americké nezávislé produkce. Film občas kolísá na hraně patetičnosti (ach ty mravoučné proslovy a hudba říkající si o emoce...) ale po většinu filmu jde o velmi dobře odvyprávěný příběh, který používá strašně moc nových nápadů. Je vidět, že Vadim Perelman má dobré vizuální cítění, protože některé obrazové kompozice a řešení scény jsou naprosto úchvatné... (a hlavně nejsou okoukané z tisíce jiných filmů). Nezbývá než to vyhodnotit jako úspěch, jehož největší handicap vidím v tom, jak se zařazuje do současného trendu překomplikovanosti příběhů podporující závěrečné zvraty, kdy zjistíte, jak to vlastně všechno je... ()
Troufám si tvrdit, že nesmyslnost českého názvu přidává aspoň 20% k obtížnosti pochopení filmu; protože až když jsem si uvědomil, jak se film jmenuje, tak mi došlo, na co se to vlastně dívám. Nápad jistě dobrý - výsledky nebyly dobré; je to příliš nudné a místy i zavádějící. Myšlenku oceňuji, jinak bych to asi zhodnotil ještě o bodík níž... ()
Veľmi zaujímavý námet, s veľkou dávkou originality. Každý si pod umieraním predstavuje rekapituláciu svojho života, ale snímok ponúka presný opak. Víziu budúceho života aký by sme žili, keby sme nezomreli, čo je zaujímavé a nápadité. Na druhú stranu, mohlo sa pridať na dramatickosti jednotlivých scén, problémy rozpitvať hlbšie aj po psychologickej stránke a zvýšiť celkový emotívny náboj. Takto to bolo hrozne povrchné, pričom väčšina problémov sa len načala, spomenula, ale do hĺbky sa už nešlo. Ani výkon U. Thurman nebol ktovieako oslňujúci, postačujúci snáď na klasický rodinný film, ale v dobrej dráme čakám inú úroveň. Avšak aj napriek spomenutým nedostatkom hodnotím snímok ako nadpriemer s odretými ušami, hlavne kvôli námetu a originálnej myšlienke. 70/100 ()
Musím Perelmanovi nechať, že dokáže pracovať so symbolmi. Prší preto, pláveme preto, lebo 72% našeho tela tvorí voda a tá má so záverom tiež niečo spoločné. Lenže to všetko je použité v príbehu s diskutabilnou myšlienkovou hĺbkou a z hľadiska trilerového napätia filmov stojacich na záverečnej pointe bohužiaľ zlyháva. Našťastie som si vopred neprečítal originálny názov (americký producent nemohol byť pri zmysloch), takže som sa nenudil po potenciálnom uhádnutí pointy v tretine filmu. Ak som dal Stay za tri, tu musím ísť nižšie. Mám z toho trochu pocit viny. ()
Malinko mi vadilo, že některé otázky zůstaly jen nakousnuté a je na divákovi, aby se s tím popral sám. Ale vizuálně parádní.70% ()
Zbytečné opakování některých klíčových flashbackových scén sice poněkud rušilo prožitek, ale jinak je to velmi dobré, malé, nenápadné, o to však působivější pocitové drama, které člověka donutí přemýšlet o svědomí, o bolesti, o malých i velkých volbách a jejich následcích. Plné zdánlivě zbytečných poetických záběrů a zpomalovaček na banální detaily, které však v závěru zapadnou do souvislostí a dodají událostem i pocitům další rozměr. Stejně jako do sebe postupně začínají zapadat jednotlivé detaily, slova a náznaky vedoucí k překvapivé pointě, od níž jako by se všechny odrazily, proletěly zpětně celým filmem a zasáhly mě jako zesílená ozvěna smutku přímo do srdce, které možná je nejsilnějším svalem, ale určitě také tím nejzranitelnějším. ()
Reklama