Režie:
Andrew DavisKamera:
Michael ChapmanHudba:
James Newton HowardHrají:
Harrison Ford, Tommy Lee Jones, Sela Ward, Julianne Moore, Joe Pantoliano, Andreas Katsulas, Jeroen Krabbé, Daniel Roebuck, L. Scott Caldwell, Tom Wood (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Na počátku přijíždí policie na místo vraždy, kterou ohlásil úspěšný cévní chirurg Richard Kimble. Obětí se stala jeho milovaná manželka Helena. Lékařovu vyprávění o jednorukém muži, se kterým se v bytě utkal, však policie nevěří a z vraždy podezřívá právě Kimbla. Šokovaný lékař je odsouzen k smrti. Spolu s dalšími vězni nastoupí do vězeňského autobusu. Když se dva vězňové pokusí o útěk, sjede během rvačky autobus ze silnice a převrátí se na železniční trať. Kimblovi, kterému řidič sundal pouta, aby mohl pomoci zraněnému dozorci, se podaří uprchnout. Na místo nehody dorazí FBI vedená agentem Samuelem Gerardem. Ten se okamžitě vydává po stopách uprchlíka. Střetnou se v tunelu kanalizace, kde se Kimble snaží agenta přesvědčit o své nevině. Gerardovi je to však jedno. Má jej chytit a ne soudit. Lékaři se opět podaří uniknout, dostat se do Chicaga, kde se okamžitě pustí do pátrání po jednorukém muži. Zjistí si v nemocnici, jaký typ protézy vrah nosí, a poté si vytipuje pět mužů, z nichž jeden by mohl být hledaným pachatelem. Gerard, který je lékaři v patách, brzy pochopí, že Kimble hledá jednorukého muže, o němž se zmiňoval. Nepřestává však pronásledovat svého uprchlíka, který si začíná uvědomovat, že případ je mnohem složitější, než se zpočátku zdálo. Dostává se na stopu nebezpečného podvodu s novým lékem, do něhož je zapleten také jeden z jeho kolegů. (TV Nova)
(více)Videa (2)
Recenze (811)
Nejlepší výtvor režiséra Andrewa Davise. Napínavý dobrodružný snímek, skvěle napsaný scénář proti sobě postavil dva schopné herce, přičemž Tommy Lee Jones získal za svůj parádní výkon Oscara(ztvárnil agenta FBI). Harrison Ford v roli chirurga obviněného z vraždy manželky nezůstal příliš pozadu, obě dvě postavy disponují nejrůznějšími znalostmi a zdravým selským rozumem, a proto je jejich souboj na dálku patřičně atraktivní. Davis efektivně míchá koktejl scén s atmosférou, kterou by ani motorová pila nerozkrojila, s okamžiky odlehčenými, čímž si udrží diváka po celou dobu téměř 130-ti minutové stopáže. Určitě jeden z nejlepších snímků roku 1993. 369 miliónů dolarů(výdělek celosvětově) ()
Určitě to lepší co filmové plátno nabízí. Bohužel perfektní dojem kazí dva faktory. Zaprvé: film je hrozně čitelný. Po scéně s vězeňským transportérem nepřichází nic překvapivého a i závěr filmu je takový ten stereotyp. Zadruhé: některé scény jsou opravdu přehnané. Občas jsem měl dojem, že chirurga nahradil nějaký superhrdina, který by byl schopen utéct i z místnosti obležené tisícovkou policistů. 4*, 21.7.2014, tv ()
Dost slušný Thriller, který má výborný příběh a skvělého hlavního hrdinu Harrisona Forda, který opět exceloval a roli si užil. Akce je tu taky celkem dostatek. Spíš mě bavila atmosféra, napínavost, nápady, nepředvídatelnost a hudba. Režisér Andrew Davis opět dokázal natočit skvělý film, skvělý thriller. Něco málo mi ve filmu chybělo, možná délka byla delší, mohlo býz víc akce, ale to nevadí. Film hodnotím celkově na zasloužených 86% = **** ()
The fugitive je film, v ktorom každá akčná scéna, alebo napínavá sekvencia by mohľa byť jeho vrcholom. Takže tým pádom sme neustále v maximálnom napätí, okrem vydarenej akcie sledujeme aj napínavé pátranie po vrahovi. Davisovi sa podarilo natočiť niekoľko scén, pri ktorých už neveríme, že sa z nich hlavná postava môže dostať, aby scenár prišiel s nejakým fajn neotrelým nápadom, ako to vyriešiť.Trocha zamrzí úplný záver, ktorý je po tom všetkom trochu odfláknutý. Po približne siedmom pozretí ešte doplním, že tento film je neopozerateľný a keď ho rok nevidím, chytám absťák. ()
Galerie (57)
Zajímavosti (61)
- Postava Cosma Renfra, kterou ve filmu hraje Joe Pantoliano, měla původně v závěru zemřít. Známému herci se ale podařilo přesvědčit režiséra Andrewa Davise, aby jej nechal jen omráčit a on se tak mohl objevit v případném pokračování. Dočkal se v roce 1998, kdy opět stanul po boku Tommyho Lee Jonese (Samuel Gerard) ve filmu Šerifové. (Shaqualyck)
- Natáčelo se od 3. února do 15. května 1993 v Severní Karolíně a Illinois. (Varan)
- Když Gerard (Tommy Lee Jones) oznámí šerifovi Rawlinsovi (Nick Searcy), že se ujímá vyšetřování, Rawlins sarkasticky nazývá Gerarda „Wyatt Earp“. Známý střelec a muž zákona byl jmenován náměstkem amerického maršála po nechvalně známé přestřelce u O.K. Corralu. (Trajektt)
Mistrný scénář a skvělé fázování a tempo příběhu. Nesledujeme typický, očekávatelný souboj mezi lovcem-agentem FBI a naháněnou kořistí, ale geniální a zrakům všech ostatních skrytou spolupráci dvou silných solitérů - neboť od chvíle, kdy Sam Gerhard uslyší, že uprchlý vězeň mohl být odsouzen nevinně, a je ubezpečen, že ten muž je pronikavě chytrý, podniká sice navenek dál ty nejpřísnější kroky k jeho chycení a skutečně se chová jako zavilý tvrďák, nicméně právě pod tento pláštík drsňáka snadno skryje, že každý z podnikaných kroků v pátrání bude zároveň i šancí pro oběť, aby nesrovnalosti v případu stihly vyjít najevo. Pokud ovšem Kimble bude opravdu dost mazaný, aby stíhal držet krok a spolupracovat, a nedá se trapně chytit na ulici nebo zastřelit. To už Gerhard nechává na něm a osudu - nebude-li dost chytrý, tak za záchranu stejně nestojí. *** Gerhard nemůže oficiálně znovu otevřít Kimblův případ, ani kdyby chtěl - na to není čas ani ochota příslušných institucí - přešetření tedy může proběhnout jedině zároveň, dokud je uprchlík na svobodě - dokud ho Gerhard loví. Neoficiálně, v rámci lovu na vězně, jako součást honěné. Evidentně to dojde oběma mužům zároveň (možná k tomu jeden inspiroval svým krokem druhého), a ocitají se spolu na jedné lodi. Gerhard si ve svém povolání vybudoval dost praktické a autoritativní mimikri nesmlouvavého tvrďáka, který dělá svou práci doslova přes mrtvoly, a dokud si sympatizující vlčáci z FBI myslí, že zkušenému veliteli pomáhají v nejrychlejší cestě ke kořisti, pak mu v rámci pátrání po Kimblovi zařídí cokoli, klidně i revizi vyšetřování případu. A Gerhard se může v klidu soustředit na fakta a z domnělého honu udělat v pravou chvíli, kdy už bude vědět, na čem s Kimblem je, tažení za osvobození nevinně odsouzeného. *** Gerhard to ostatně nepokrytě říká celé jednotce FBI hned zkraje, když rozhoduje o strategii pátrání: "pokud je doktor Kimble zpátky v Chigacu, vyčkejme, dejme mu možnost, aby se tu v klidu usadil a pokusil se vrátit do normálního života". Co v danou chvíli vypadá jako ironický žert, je ze zpětného pohledu jasně čitelné jako agentův pravý záměr. Dělá svou práci, honí uprchlíka, ale dělá ji tak, aby v koordinaci s kroky doktora Kimbla, pátrajícího na útěku na vlastní pěst, celý případ odhalil - nespustí okamžitý hon na vězně po celém městě, ale rozhodne se pro strategické vyčkávání a přiměje jednotku FBI, aby ho zásobila všemožnými starými i novými informacemi ke Kimblovu případu, k nimž jim za sebou štvaný Kimble nechává jako stopy nové střípky a mozaika se postupně vyjevuje jim oběma. Od Gerharda to přitom není žádná zástěrka, je to jedna z možností, jak vězně chytit, jen chytře zvolená: ve chvíli, kdy ho bude mít, bude už také vědět, jestli je vinen. Honěná se tedy rozbíhá po poli stop a důkazů právě proto, že Kimble to tak potřebuje, a proto, že Gerhard to tak rozhodl - a že se oba uměli spolehnout na inteligenci toho druhého. *** Příznačný moment třeba je, když se Gerhard s Kimblem pouští do honičky a střílí po něm před zraky policistů; nestřílí tak, aby ho zabil ani poranil - míří mu efektně doprostřed čela a jakoby vztekle pálí, takže nevznikne ani nejmlhavější podezření, že ve skutečnosti pracuje i na možnosti Kimbla později zachránit a nyní si ho zabít nehodlá. Gerhard ale ví (jak mu ukázaly první výstřely do skla dveří, v nichž se Kimble na chvilku zasekne), že kulka jen vykreslí neškodnou pavučinu na tvrzeném povrchu dveří pár centimetrů před Kimblovou hlavou. Podstatné je, že vůbec nezamíří na nohu, která Kimblovi na chvíli v zasouvaných dveřích uvízla, čímž by ho na útěku definitivně zastavil a tím i odsoudil k záhubě dřív, než bude sám stoprocentně znát pravdu. A ovšem, ve chvíli, kdy už pravdu zná, neváhá využít svou autoritu a odvolat vrtulník ze střechy s falešným požadavkem na vlastní bezpečnost, ani zastavit ruku svého kolegy, který má Kimbla chvíli na mušce atd. (Ona všechna Gerhardova rozhodnutí, příkazy a vlastní jednání stojí za takový drobnohled - právě díky tomu se dá pochopit, odkdy ví, že nechce Kimbla zabít ani chytit dřív, než vypátrá pravdu, i odkdy je už přesvědčen o Kimblově nevině.) A ve finále pak nemusí Kimblovi nic složitě vysvětlovat, ale podá mu ruku jako sehranému parťákovi po vítězném mači proti mašinérii. A Kimble je sice překvapený, že to doopravdy vyšlo, ale perfektně rozumí, proč a jak. *** () (méně) (více)