Režie:
Věra JordánováScénář:
Anna JuráskováKamera:
František NěmecHudba:
Vadim PetrovHrají:
Daniela Kolářová, Jaromír Hanzlík, Jana Dítětová, Kateřina Burianová, Elena Strupková, Luděk Kopřiva, Jaroslav Mikulín, Miloš Haken, Václav Voska (vypravěč)Obsahy(1)
Tři dcery má chudá vdova, dvě šikovné a pracovité, třetí línou. Když se jednou v chalupě objeví pohledný mladík, všimne si Barušky, která v koutě podřimuje. Zajímá se o pěkné děvče a mámu napadne Barču vychválit až do nebe. Mladík v úžasu poslouchá, jaká je Baruška pilná přadlena, která přede i v noci a navíc zlatou nit. Tak pilnou ženu chtěl mladík mít a že byl králem, Baruška se stala královnou... V pohádce podle Boženy Němcové si v roce 1975 zahráli ústřední dvojici Daniela Kolářová a Jaromír Hanzlík. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Z této čarovné, v krkonoštině zahrané pohádky vane láska, něha, radost, úcta k poctivé práci, je prodchnuta nádherným češstvím. Na minimální časové ploše s minimem zdařilé výpravy se narodil krásný klenot, jehož démanty jsou vedle scénáře i režie herci. Je to jeden z vrcholů československé televizní klasiky. ()
Studiová pohádka s dost praštěným námětem, kdy král si vezme línou Barušku a doufá, že mu upřede zlaté nitě, jinak ji dá do temné věže. Zjeví se jí jakási potvora, naučí ji příst zlaté nitě a za rok si pro ni přijde. Pokud uhodne jeho jméno, nechá ji být, jinak půjde s ním. Jak to skončí, to víme. Ale co mi vad je to, že král i vlastně ona Baruška včetně její matky jednají fakt jak zdravého rozumu zbavení. Prostě bylo to scénáristy divné. ()
Rampelnik je hnusnej. Viděla jsem tuhle pohádku snad stokrát a je mi z toho dřevěnýho mektajícího skřeta čím dál hůř. No a ještě tohle: představte si, že je vám 18, chcete hezky lenošit a spinkat a snít, ale matka má jiné plány, ospravedlněné nějakýma pindama o vaší skvělé budoucnosti a že to s váma myslí dobře a blá blá blá. Provdá vás za krále a nakecá mu, páč jináč by si vás král nevzal, že vám ruce vyrábějí zlato. Takže to je jaká výchova? Jako že matka lže a vy pak máte traumatické zážitky s králem hamounem, kterej z vás ždíme zlato a úchylnym skřetem v skříni? To nedávám, fakt ne, to není vůbec výchovný. ()
Hop, hop, duli, duli ať mi někdo vysvětlí, jak se spředením z té hnědo šedo cosi koudele stanou jemné bílé nitě. Proměna na zlato mi je v tomhle ohledu snad i jasnější, to je prostě kouzlo. Nářečí, kterým mluví i král týhle širý země, je tentokráte milé, jednoduchá kulisovost tomu nijak neubírá na půvabu a král Jaromír s napraveným Barčetem představují jeden z těch sympatičtějších královských manželských párů českých pohádek. Navíc byli skromní, když jim zámek po pradědovi nakonec stačil. Následováníhodná ušlechtilost. ()
Už kolikátá verze pohádky Rumplcimprcampr nebo Rampelník apod. Tato je ovšem obohacena o krajový jazyk a je obdivuhodné, jak se herci vyjadřovali, že to občas lámalo jazyk. Tato pohádka opět není špatná, hlavně díky Daniele Kolářové a Jaromíru Hanzlíkovi, kteří už bůhví pokolikáté hrají pár. Pohádka děti učí, že lhát se nemá a že jen prací se člověk bohatství dobere. I když...ale myslet si to v dětském věku můžou. Není to špatná pohádka, ale zase taková ta lepší studiová. ()
Reklama