Režie:
Ilmar RaagScénář:
Ilmar RaagKamera:
Erçin KarabulutHudba:
Timo SteinerHrají:
Vallo Kirs, Pärt Uusberg, Lauri Pedaja, Paula Solvak, Mikk Mägi, Riina Reis, Joonas Paas, Triin Tenso, Kadi Metsla, Virgo Ernits, Karl Sakrits, Laine Mägi (více)Obsahy(2)
Sedm kapitol ze života studentů jedné blíže neurčené estonské střední školy. Introvertní Joosep se stal terčem nejapných her svých spolužáků, které dráždí svou uzavřenou povahou. Žerty postupně přerostou v šikanu, jež vyústí v tragédii - k překvapení všech - i diváků. Mrazivé svědectví o ponižování lidské důstojnosti. (oficiální text distributora)
Recenze (1 018)
Keď som bol na vojne vojenský prokurátor spomínal aktuálny prípad, kedy pri povyšovaní vopchali služobne starší vojaci jednému mladému rúčku od metly do zadku tak hlboko, že mu roztrhali črevá a chlapec o pár dní nato v bolestiach zomrel. Diali sa aj menej hrozivé formy šikanovania (od prípravy jedla z mäsa prasaťa zdochnutého na rakovinu, kde nádor prerastal týmto mäsom, cez popoluškovské nočné zbieranie schválne rozsypanej múky na izbe až po posielanie neposlušných myší do škrabiek zemiakov o 4.00 ráno). Čosi išlo vyriešiť vyhrážkou, ale niektorí mazáci boli vygumovaní idioti, tak alebo viac ako vodcovia v stredoškolskej triede z filmu. Niektoré vyhrážky šikanovaných sa príliš nelíšili od riešenia, ktorí zvolili ponižovaní v Klasse. Nezáleží na miere debility na žiadnej zo strán šikany, prioritná je permanentná túžba frustrovano zakomplexovaných análnych typov, ktorí potrebujú stále do niečoho alebo niekoho rýpať a hlavne stále niečo sebe a okoliu dokazovať a ukazovať sa svojím namachrovaným egom. Výstižné všeobecné zobrazenie stále aktuálneho odporného javu na školách, v pracoviskách a iných kolektívoch. ()
Několik nesouvislých komentářů bezprostředně po shlédnutí: Emočně silný byť filmově průměrný estonský film o intenzívní temné a bolestivé školní šikaně, která se nedá snést... Zažili jsme to skoro všichni, v různých třídách, v různých dobách a kulturách, tady to máme ve své nejhnusnější podobě přímo na plátně... Už ty prostřihy - jak si nejprve ubližujou malí školáci - a pak tihle velcí... Kanaďan Leonard Cohen krásně ve zkratce vystihuje šikanu v písničce A thousand kisses deep: "The ponies run, the girls are young, the odds are there to beat"... A americký spisovatel Kurt Vonnegut by zase o konci tohoto filmu určitě řekl své: "So it goes" (viz Jatka č. 5)... Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=Wo_LYkn88o8 ()
Extrémně působivý a dynamický snímek (sugestivní kamera), velmi surově zpracovává ožehavé téma pubertálních školáků a doslova attackuje diváka obrovskou dávkou (nepříjemných) emocí, jako je úzkost, bezmoc, či opovržení. Bouhžel, podobně jako u Zla vše je děláno až moc na efekt, opravdu pochybuju, že by se někde našla rovnou celá třída zvrhlých šikanistů... A i kdyby, tak aby se k tomu ještě přidali tak nechápaví a vlastně i hloupí učitelé? Sorry, ale to je nemožné, zkrátka mě to bije do očí a celý příběh to staví na úroveň pouhé fantazie. Postavy se nechovají zcela logicky, mnohé události jsou zkresleny... Avšak jedno se musí nechat, tato zběsilá hra na efekt ve výsledku funguje docela dobře (ne však tolik jako třeba samotný král hry na efekt - Saw) a za ty pocity, které ve mě zanechal doslova drsný závěr zvyšuji hodnocení na 4*. 7/10 ()
Šikana - každý to slova slyšel, 90 % procent lidí se s ní setkalo ať už v jakékoliv formě. Ilmar Raag nám podává krutou sondu do estonské školy, kde se celá třída vzbouřila proti jednomu chlapci jménem Joosep, který se stal terčem nejdříve žertů a poté neúprostné šikany. I když je od začátku jasné kam snímek směřuje, tak se jedná o velký fimlový zážitek, který ve vás zanechá velmi hluboký vnitřní pocit a donutí k zamyšlení ty, kteří podobné věci dělali či dokonce dělají. Člověku se ani nechce věřit, že příběh je založen na skutečných událostech......... Tohle by se mělo povinně pouštět na základních školách, aby každý viděl, kam až může šikana dospět.......... ()
Dosť provokatívny film o šikanovaní mnohí porovnávajú so švédskym Zlom, ale toto je niečo úplne iné. Tu je reálnosť dosť hmatateľná, školské lavice, budovy, systém, to všetko je blízke i nám- krajinám bývalého východného bloku. Že v závere dôjde k niečomu silnému je jasné takmer od úvodu a každou minútou a kopancom do zadku Jozefa je to ešte jasnejšie. Pravidlo, že ak sa vo filme objaví zbraň, tak bude s veľkou pravdepodobnosťou použitá, sa tu potvrdila. Mal som problém s niektorými detailami príbehu, preto nehodnotím tak veľkoryso. Ťažko uveriť, že nikto okrem Kaspara sa Jozefa nezastal, u dievčat mi to zvlášť nedá. Kaspar nemal problém rozdať i prijať pár úderov, preto trochu divne vyzerá scéna, kde sa dvomi spolužiakmi nechá v pohode zavrieť do klietky a prizerá sa kopancom do Jozefa. Záver mnohým iste pripomenie podobný film zo školského prostredia Slon, ale v ňom je zaujímavý iba ten záver, tu si estónci vedeli ustrážiť kvalitu po celú stopáž. 80%. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (12)
- Pärt Uusberg, ktorý stvárnil šikanovaného Joosepa, sa okrem herectva venuje aj komponovaniu hudby. Pre film dokonca zložil záverečnú pieseň „Ma Ei Sure Teie Kiuste“ (Navzdory tebe nezomriem). (Avathar)
- Čtvrtý den si Kaspar (Vallo Kirs) odřízne značku z bundy, ve scéně na pláži o dva dny později ji však znovu má. (Caaslav)
- Film je natočen na základě skutečné události, která se stala na jedné nejmenované škole v Estonsku. (DexMASTER094)
Reklama