Režie:
Stanisław MuchaKamera:
Krzysztof PtakHudba:
Max RichterHrají:
Zbigniew Zamachowski, Rafał Fudalej, Kamilla Baar, Zbigniew Zapasiewicz, Dominika Ostałowska, Jerzy Trela, Jan Frycz, Beata Fudalej, Michał Sieczkowski (více)Obsahy(1)
Dvacetiletý Franciszek se stane svědkem loupeže vzácného obrazu ve varšavském kostele. Událost zaznamená amatérskou kamerou. Když zjistí, že zlodějem je znalec umění a majitel galerie Benedykt Weber, zaváže se mlčením, pokud bude obraz vrácen na původní místo. Jenže Weber už má zákazníka a posedle idealistický Franciszek je navíc tísněn nejrůznějšími tlaky ze strany svých bližních... Příběh o různých druzích vydírání navazuje na dílo polského režiséra Krzysztofa Kieślowského: po trilogii Tři barvy (1993–94) Kieślowski plánoval se svým dvorním scenáristou Krzysztofem Piesiewiczem další triptych, vázaný na křesťanské sousloví víra, naděje a láska či nebe, peklo a očistec. Po režisérově předčasné smrti v roce 1996 vznikla podle Piesiewiczových scénářů vedle Nebe (2002) Toma Tykwera a Pekla (L'enfer, 2005) Danise Tanoviće právě Muchova Naděje. „V mé vlasti je pro lidi těžké zachovat si naději. Přitom právě ona je prvkem, který ze života nelze vyloučit. Když se dívám kolem sebe, zdá se mi, že kdyby neexistovala, musel bych si ji rychle vymyslet," potvrzuje režisér, který svým hraným debutem legitimně navázal na Kieślowského odkaz. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (9)
Nenudil jsem se, ale tak či tak mám z tohohle filmu rozpačitý pocit. "Nadzieja" zůstala někde na půli cesty mezi dramaty á la Kieslowski (ostatně scénář filmu pochází právě z pera Kieslowského a jeho dvorního scénaristy Krzysztofa Piesiewicze) a současnými krimi/gangsterkami. Možná by to dopadlo lépe, kdyby se režisér místo snahy o ´crossover´ držel jen jedné z cest. Takhle z toho vylezl umně natočený film s několika silnými momenty, který však sráží do průměru překombinovaná a krajně nereálná krimi zápletka. ()
Průměrný film, který mě totálně položil dvěma úžasnými okamžiky, při kterých zní hudba a můj krevní oběh si dal pauzu. Stanislaw Mucha si příjemně pohrává od začátku dokonce s divákem, kterému dá dva nezapomenutelné okamžiky a příběh chlapce, který je neskutečným způsobem nad filmem celou dobu. Viděno v Karlových Varech v úchvatném Divadle KV.Hudba od Maxe Richtera je naprosto nádherná. ()
I když Kieślowski napsal scénář, nezbylo tu z něj mnoho. Tady si můžeme o příbězích z barev a dekalogu nechat jen zdát. Dívat se přes hodinu a půl na kluka, který všechno zná a ví, z policie má šprťouchlata, mafie je na něj krátká, galerista mu destruuje a konstruuje auto, při prvním strachu se zamiluje, nikde nedělá a všechno má, všechno přesně převídá a nic ho nepřekvapí atd., to je přece jen kapánek dlouho. Ostatně kdyby chtěl, aby obraz zůstal na svém místě, nemusel ho nechat ukrást. Ale není třeba si zoufat, na takovéhle filmy zapomínám do rána jako na sen, který se mi bude jistě zdát. Pozn: Není režisér jako pan režisér. ()
Napriek tomu, že to vyznieva nepravdepodobne, predsa len ten mladík že by toľko veľa vplyvných ľudí dokázal zmanipulovať, to sa s realitou vylučuje, predsa ma to len príbehovo zaujalo. A hlavne hudbu chválim, ale od majstra Richtera sa nedalo očakávať menej, ten to od druhej polovice filmu rozbalí naplno, čiže atmosféra, emócie, ponorenie sa do deja, to všetko je tu prítomné. A to postavy ani nemusia hovoriť. Objaví sa tu aj jeho najznámejšia skladba, ktorú poznáme z filmov Prekliaty ostrov, Disconnect, či Arrival - On the Nature of Daylight. Menej výrazný záver mi ale nedovolil hodnotiť vyššie než som chcel. ()
Drama, které upoutá divákovu pozornost hned prvními minutami. Příběh chlapce, který se ničeho nebojí a tak začne dost originálním způsobem vydírat nebezpečného gangstera a přitom si neuvědomuje, že by to mohli odnést jeho blízcí. Vynikající scénář je velmi dobře natočený. ()
Reklama