Režie:
Kriv StendersScénář:
Stuart BeattieKamera:
Ben NottHudba:
Caitlin YeoHrají:
Travis Fimmel, Daniel Webber, Luke Bracey, Nicholas Hamilton, Anthony Hayes, Mojean Aria, Richard Roxburgh, Alexander England, Stephen Peacocke (více)Obsahy(2)
Jižní Vietnam, pozdní odpoledne 18. srpna 1966 - tři a půl hodiny v lijáku, uprostřed bláta a roztříštěných stromů plantáže zvané Long Tan, se snaží major Harry Smith a jeho rozptýlená rota 108 mladých a většinou nezkušených australských a novozélandských vojáků bojovat o svůj život. V cestě jim stojí drtivá nepřátelská přesila jednotek Viet Congu a severního Vietnamu, která čítá přes 2000 mužů. Po vyčerpání munice, nárůstu obětí a obklíčení nepřítelem si každý člověk začne hledat svoji vlastní odpověď na to, jak triumfovat nad nejistou budoucností se ctí, slušností a odvahou. (Michnak)
(více)Videa (2)
Recenze (59)
Dramatizace bitvy o Bánh chưng připomíná umaštěné ťamanské hladové okno pro socky, kde vám na rok nemyté pánvi a na ojetém motorovém oleji připraví ušlechtilý gurmánský zážitek v podobě Gà luộc z nefalšovaného kanálového kuřete za pouhých tědeťátči, povětšinou velmi účinné přírodní projímadlo. To v tom lepším případě. V tom horším vás po návratu z toho výživného a lehce stravitelného oběda s křečemi v břichu ještě navíc pohryže váš teriér. Asi to tenkrát, když u Mekongu narazila četa Aboridžinců na kompletní prapor Wutangklanu, nebyla žádná hậu môn a pro dramatické situace nebylo dozajista kam plivnout. Proto se domnívám, že vizualizovat onu událost tak, že deset polen zalehlých v mechu a kapradí, v čele s vrchním Vikingem, který zjevně v jakékoliv roli zvládá jedinou mimickou polohu, a sice culit se jak Ragnar do Valhally, ať se kolem děje cokoliv, dvě hodiny unyle pifá a metá zábavní pyrotechnikou na siluety rýžožroutů v oparu, přičemž se asi tak co deset minut jen převalí k jinému keři, to je přinejmenším režisérský, producentský a dramaturgický amatérismus a přinejvětším výsměch. ()
Xtá variance na válku ve Vietnamu, tentokrát z pohledu australské armády, se zapojením australských tvůrců a herců. Vizuál OK, ale o žádném průkopnickém stylu natáčení nemůže být řeč. Krásně zde vynikne preciznost a režijní virtuozita Mendese (1917), oproti rutinní střihové skladbě a limitovaným rozpočtem Danger Close. Fandové válečných filmů se na to podívají a to je tak všechno. ()
(70%) DANGER CLOSE je po dlouhé době další válečný přírůstek mapující válku ve Vietnamu. Přečetl jsem si všelijaké ohlasy, celkově se shoduji se solidním nadprůměrným hodnocením, ty 4* jsem nakonec s přivřením očí dal, neobsahovalo tam nic, co by mi výrazně vadilo. Spoustu lidí si tu stěžuje na slabě pojaté postavy, přímočarý příběh a až sterilní akci, která později začne nudit? Většinu toho bych mohl, byť jen asi subjektivně vyvrátit. Příběh byl opravdu jednoduchý, ale s ohledem na toto téma mi to přišlo zcela dostačující. Akce byla dobře natočena, i když je pravda, že měla pouze svůj jeden styl a víc zajímavého nenabídla, ale co – mě to nevadilo a ani mě to nijak zvlášť nenudilo, ke konci už to bylo takové klasické heroické se spousty trochu přehnanými nápady. Jako jsou zpomalovačky, zachránění skupinky vojáků na poslední chvíli apod. A postavy? Je pravda, že jsem se k nim také pořádně nedostal, na to, abych si je plně oblíbil. Jenže problémem je, že jich bylo dost, a kdyby byl film aspoň o cca 20 min delší + kdyby to mělo ve finále tak o 1 až 2 emotivní momenty navíc, hned by to bylo lepší. Takže výtky k postavám – to jedině chápu. Celé to mohlo být od každého něco lepší, ale i tak jsem spokojen, nenudilo mě to, úvodní cca 30 minutovka byla trochu vleklá a nezáživná, jenže pak se vše rozjelo a bavilo mě to až do finále. Krvavost a podobné aspekty v tomto válečném žánru – to vše je utlumené, ale tak, že mi to nevadilo. Neobsahuje to tu zde dlouhé minuty momentů, kdy je voják smrtelně zraněn, umírá apod. Celé je to takové urychlené, ale nemám s tím větší problém. Hudba byla taková optimální. Znám lepší válečné filmy, tohle bylo takové menší, komornější, ale i taky horší provedení mohlo vzniknout. Nemůžu si pomoci, já se bavil a ještě si to někdy jednou při správné náladě pustím. ()
Určitě musím pochválit neotřelou produkci a obsazení. Austrálie ve Vietnamském konfliktu je zajímavý úhel pohledu a určitě za originální ztvárnění si to zaslouží plus. Zbraně, organizace vojska, určitá vyhlášená nevázanost i ty jejich sranda klobouky. Akční část je pozoruhodně zábavná, byť to rozpočtem určitě neohromilo a v podstatě se to odehrává v jednom lese. Třeba dělostřelecká příprava a podpora vynikající. Ale postavy mě v podstatě ničím nezaujaly a herecky tady není moc co vypíchnout. Jinak je to celkem svěží a zábavná věc. ()
Po delší době zajímavá, akcí nabitá a atmosfericky povedená válečná smršť, která už od začátku vytasí na válečný film dost slušný a poutavý příběh a do konce diváka nepustí. Vojáci ve Vietnamu jsou 70% filmu pod palbou a akce filmu vůbec nechybí, ale co mě na filmu zaujalo daleko více byl příběh a hlavní parta asi 30ti lidí, ke kterým si divák běhěm filmu vytvoří pouto, a to se často nestává. S tímhle obsazením a dialogy bych si to dokázal představit i na delší seriál, na konci filmu režisér ždímá emoce a mě se chtělo skoro brečet:D Být krvavější akce, většího gore a nějakých close knife combatů, dal bych tomu plných 5, ale tyhle věci mi u válečného filmu místy chyběly na doplnění excelentního celku. Nečekaně dobrá záležitost ,kterou by si měl každý alespoň trochu zapálený fanoušek žánru pustit. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (7)
- Na konci filmu hraje „I Was Only 19“ od Johna Schumanna & The Vagabond Crew. (Duoscop)
- Při příletu vrtulníku hraje „These Boots Are Made For Walkin'“ od Nancy Sinatra. (Duoscop)
- Tento film je založen na skutečném příběhu. (Rominator)
Reklama