Režie:
Jonathan DemmeScénář:
Ron NyswanerKamera:
Tak FujimotoHudba:
Howard ShoreHrají:
Tom Hanks, Denzel Washington, Roberta Maxwell, Mark Sorensen Jr., Jeffrey Williamson, Charles Glenn, Anna Deavere Smith, Joanne Woodward, Jason Robards (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Andrew Beckett je právník. Mladý, brilantní právník. Homosexuál, infikovaný virem HIV. Svou nemoc dlouho tají, přesvědčen o tom, že s jeho službou klientům nesouvisí. A pak je jednoho dne propuštěn, údajně pro pracovní neschopnost. Ale Andy ví, proč přišel o místo. Připravily ho o ní předsudky, strach, panika a odpor. Diskriminace. Ví, že jeho čas je sečten, ale nevzdává se. Hledá právníka, který by mu pomohl v procesu s jeho mateřskou firmou - a nachází. Černý Joe Miller není tak úspěšný, jako býval Andy, ale jeho vytrvalá víra v právo z něj činí ideálního spojence. Přesto se však zdráhá přijmout Beckettův případ. Stejně jako obžalovaní, jako porota, jako všichni ostatní, i on nemá rád homosexuály, oškliví si je a štítí se AIDS. A snad právě pro svůj odpor nakonec přijímá, přesvědčen o tom, že ve městě, kde byla vyhlášena americká ústava, zaručují rovnost všech, nelze tento boj vzdát. Soudní spor začíná... Inspiraci k natočení filmu bylo údajně onemocnění blízkého přítele režiséra J. Demmeho na AIDS. (Guild)
(více)Videa (1)
Recenze (630)
Film se odehrává ve většině času přesně tam, kde to nemám rád: v soudní síni. Ale to by nebylo všecko. Celý mi to ještě k tomu přišlo jako reklama na USA a jejich technologickou vyspělost. V devadesátym třetím už tam píšou, jak profíci, na nejnovější IBMka, telefonujou s telefonem, co má anténu až na strop. Ale to by taky nehrálo zase tak zásadní roli. Mě ten film prostě nebavil. Tom Hanks byl uvěřitelnej hlavně díky makeupu a díky práci jiných a viděl jsem zahrát podobné role daleko líp. Možná už se i přestávám divit, proč Sean Penn za Milk dostal Oskara. Ale tady ho dostali oba. Jak tvrdí Kevin Smith: "Pokud hraješ buznu nebo dementa, Oskara máš prakticky jasnýho." Ono na tom něco bude pravdy. Ale popravdě, na tohle já u filmů vůbec nehledím. Tady mě to prostě od začátku do konce skoro vůbec nebavilo, ale zase jsem Hanksovi moc přál, aby mu to u toho soudu prošlo. Ten příběh je totiž krutá realita a fakt, že pár lidí v naší společnosti to má sakra těžký, i přesto, že za to ani moc nemůžou. ()
O tomto filmu jsem se prvně dozvěděla od naší učitelky z práva, která říkala, že je naprosto výborný a já si říkala, že to bude nějaké nezáživné drama ze soudní síně. Po nějaké době pak tento film vysílali v TV, a když jsem si přečetla, jaká je jeho tématika, že tam hraje Tom Hanks a Denzel Washington, tušila jsem, že to bude něco. A bylo. Po celý film se našly scény, kdy jsem měla slzy v očích, i když jsem ani sama nevěděla, proč zrovna v této scéně. Celý film je velmi silný, dechberoucí a smutný. I pod scénami, které Vám přijdou zabarveny lehkým vtipem, se skrývá strach, bolest a slzy. Dokonalá píseň od Bruce Springsteena, Streets of Philadelphia, mně při poslechu vždy dostane svou melancholií. ()
Soudní dramata mají v americkém zábavním průmyslu dlouhou tradici a výsadní postavení. Na Philadelphii je znát, že v době vzniku ji studio považovalo za svým způsobem výkladní skříň a k jejímu natáčení přistupovalo s očekáváním festivalových vavřínů. Tom Hanks byl už tehdy považován za velkou hvězdu a ideálního představitele sympatických klaďasů smýkaných osudem. Téma AIDS v 90. letech hýbalo veřejností, smrt charismatických postav šoubyznysu, k jakým patřil např. Fredie Mercury, byla ještě v čerstvé paměti. V postojích veřejnosti bylo cítit znejistění sexuálně otevřené společnosti, strach z pandemie byl všudypřítomný, obavy z nakažení byly tehdy běžné a promítaly se do nejrůznějších předsudků. V režii Jonathana Demmeho vznikl aktivistický film, který chce přesvědčovat, poučovat, vychovávat a kultivovat, a z přemíry ušlechtilé snahy nakonec vzniká ušlechtilá nuda. V první půli film ještě funguje více méně tak, jak má, v té druhé už sklouzává místy k citovému vydírání a jde s prominutím do háje. Kdo chce vidět výborné drama, které se nevyhýbá kontroverzním momentům, raději si pustí Klub poslední naděje. Tři hvězdičky nechávám jen proto, že s cíli tvůrců sympatizuji. Celkový dojem: 55 %. ()
Ooooooh, to bylo tak smutný. Hlavní postava má smrt na jazyku, ale na truc ještě podá žalobu na svýho zaměstnavatele a následuje soudní proces plnej frází "A pamatujte na to, že jste pod přísahou!!!". Tohle mě fakt strašně rozesmívá, jak ty američani přísahaj na bibli a pak pod tíhou přísahy na sebe vykecaj i to, co neudělali. Navíc mně to bylo úplně jedno, kdo ten soudní spor vyhraje. Já celkem chápu, že někdo se snaží zbavit zaměstnance, kterej má AIDS. Taky bych asi nebyl nadšenej z toho, že můj zaměstnanec je těžce nemocnej a nemůžu se spolehnout na to, jestli mu jeho zdravotní stav umožní druhej den dorazit do práce. Tohle téma mě poněkud minulo. A ten strašnej kýčovitej konec... 166. nejlepší film? To je výsměch. Ještě klika, že to nebyli teplý kovbojové. P.S. To zase budu mít plnou poštu zpráv o tom, že jsem zkurvenej netolerantní homofob a nebo, že sám jsem homosexuál, co se snaží svou orientaci takhle zamaskovat, když dávám filmu o bukvicích tak nízký hodnocení. ()
Je s velkým podivem, že Jonathan Demme po sobě natočil dva výborné snímky a pak se jen babral v průměru. Sice je cítit ten americký nános, i tak je Philadelphia nesmírně silný kus. Jeden prožívá radostné chvíle (narození prvního dítěte), druhého nemoc připravila o vše kromě víry ve spravedlnost. Dva právníci, kteří se sejdou u rutinního případu. A po několika měsících se u soudu setkají znovu, jeden už jako klient. Drama o zaslepenosti systému a jedné „společenské smrti“ je (ač chceme či nikoliv) lehkým kalkulem, je hodně černobílá a jednostranná, ale na druhou stranu s ohledem na rok vzniku velmi odvážná. A výborně odrážející atmosféru doby. Postavy jsou jasně rozdělené na ty hodné a ty zlé, chvílí na patetická vyznání je dostatek. Samozřejmě vyjma skvělého Hankse (první životní role) zaujme i nenásilný přerod Denzela Washingtona, který má naivní představy o homosexuálech a posléze boří zdi xenofobie. Je mi jasné, že ono úsilí o idylickou harmonizaci nebude sedět každému, jako celek tu však máme stále aktuální a působivou látku, která patří k tomu nejlepšímu z první poloviny devadesátých let. ()
Galerie (53)
Zajímavosti (39)
- Prosadit film do výroby nebylo snadné, a to nejen kvůli kontroverznímu scénáři, ale také proto, že v tu dobu byla nemoc na vrcholu a miliony Američanů v souvislosti s ní někoho ztratili. Nálada proti homosexuálům ve společnosti v té době dosahovala bodu mrazu a lidé se jich začali bát a nenávidět zároveň. (sator)
- Film mal svetovú premiéru v Los Angeles 14. decembra 1993, kde sa aj vyzbieralo 250 000 dolárov pre projekt boja s AIDS v Los Angeles. (Arsenal83)
Reklama